Mannsidealet


 * Mannsidealet på Island på Gunnaug Ormtunges tid**

Soga om Gunnlaug Ormstunge handler om en skald som reiser fra sin fremtidige kone, Helga, for å bevise for henne og slekta at han fortjener henne. Mens han er borte kommer en annen mann (Ravn) og gifter seg med Helga og alt ender med at de to mennene møtes til holmgang for å se hvem av de som til sist fortjener henne. Det ender med at de dreper hverandre. Sogen ender med at Helga dør i fanget på sin nye mann, fordi hun er så ulykkelig over at hennes første mann drepte hennes kjære, Gunnlaug Ormstunge.

Vi ser mange kjennetegn på hvordan mannsidealet skulle være på denne tiden i sogen, og vi ser at synet på mannsidealet har forandra seg fra den tiden sogen ble skrevet ned til nå. Vi ser for eksempel i slutten at det er viktig å dø med stolthet. Får man en utfordring om å møtes til holmgang er det bedre å dø med stolthet i holmgangen enn å feige ut og ikke godta utfordringen.

Mannsidealet på Gunnlaug Ormstunges tid var at mannen skulle væra modig, sterk, stor, trofast og kjekk. Det var også viktig at mannen kom fra en god familie. Dette kommer tydelig fram i sogen. Boka starter med å fortelle om Gunnlaug sin slekt. Gunnlaug sin slekt er viktig når Gunnlaugs far, Illuge Svarte, skal be om at Helga skal holdes av til sønnen. Da ramser han opp hele slekten og sammenligner sin slekt med andre sine slekter. Det var også viktig for mennene på denne tida å være en god skald. Gunnlaug var en meget god skald og vi ser i sogen at han blir rikt belønnet for dette. Når han kvader gode kvad til mektige menn blir han ofte belønnet med fine gaver.

Det var viktig for en mann å få et godt rykte etter han var død, og ikke minst dø som en helt. Dette oppnådde man for eksempel ved å dø i strid. Vi ser dette på slutten av sogen, der Gunnlaug dør av skadene han fikk i holmgangen mot Ravn. For å gjennomføre denne holmgangen måtte de reise helt til Norge, for dette hadde blitt forbudt på Island. Det at de valgte å reise helt til Norge for denne kampen viser hvor viktig det var å opprettholde æren sin, for både Gunnlaug og Ravn visste at om de gikk til holmgang kunne de ende opp med å dø. Det at begge likevel valgte å gjøre dette viser at de syntes det var bedre å dø med æren i behold, enn å være så feig at man ikke tør kjempe for det man vil ha.

I vikingtiden skulle mennene opptre både modig og med verdighet, og Gunnlaug er ikke noe unntak fra dette. Blodhevn var også viktig, og dette ser vi etter Gunnlaug og Ravn dreper hverandre. Da går slekten til Gunnlaug og slekten til Ravn løs på hverandre.

Kort fortalt kan man si at mannsidealet i denne sogen er å være en helt med sterke krav til seg selv, slik som Gunnlaug er. Ravn følger ikke opp dette mannsidealet på same måte for han både stjeler en annens kone og gir Gunnlaug dødelige skader når Gunnlaug henter vann til den såra Ravn.