Trymskviða

Trymskviða (eller Trymskvadet) hører til Den eldre Edda, en samling dikt fra norrøn tid (700–1350) som handler om norrøne guder og helter. Hvem som har skapt disse diktene, vet man ikke, men de antas å være overleveringer fra en muntlig fortellertradisjon som eksisterte i hundrevis av år. Hva selve ordet "Edda" betyr er også usikkert, noen mener det kan ha sammenheng med ordet "oldemor", altså «historier fra oldemors tid». Manuskriptet ble funnet i 1643, og det inneholder 30 dikt om guder og helter, deriblant Trymskviða, skapelsesberetningen Voluspå (volvens spådom) og visdomsdiktet Håvamål (den høyes, det vil si Odins, tale).

**Innhold**
Tor har mistet hammeren sin, og gudene i Åsgård er forsvarsløse når selve kampmiddelet er borte. Fordi Tor representerer fruktbarheten og skaper torden og regn etter en hard vinter, står nemlig hele tilværelsen i fare når han er uten hammeren sin. Det er med andre ord katastrofestemning i Åsgård. Etter et krisemøte reiser guden Loke til jotnene for å få bekreftet mistanken om at de ansvarlige for tyveriet. Og ja, da. Det er jotnen Trym som er tyven, og han vil bare gi fra seg hammeren hvis han får kjærlighetsgudinnen Frøya til kone. Det vil nemlig styrke jotnenes fruktbarhet makt. Æsene bestemmer seg for å løse problemet ved at Tor skal dra til Jotunheimen utkledd som Frøya. At han må opptre i kvinneklær gjør at han blir fratatt sin manndom og kraft, og det er uvisst om han vil klare å beherske seg. Loke kjenner imidlertid Tors svakheter, og blir med ham. Takket være Lokes kløkt blir da heller ikke Tor avslørt under bryllupet, selv om han oppfører seg merkelig. Tor får tilbake hammeren og tar en grusom hevn.

==Form==

Versemålet i Trymskviða kalles fornyrðislag. Det har åtte verselinjer med to trykksterke stavelser i hver linje. I de trykksterke stavelsene er det allitrasjon (bokstavrim), det vil si at de trykksterke stavelsene begynner med lik konsonant (**V**reid var **V**ing-Tor) eller ulik vokal (**I**lt er med **Å**som). Trymskviða har det vi kaller stavrim, noe som vil si at bokstavrimet er systematisk (går gjennom hele diktet). Som ellers i Edda-diktningen finner vi også i Trymskviða språklige bilder. Heiti er metaforer eller poetiske ord som erstatter hverdagsord, for eksempel //viv// for kone, //Lorride// for Tor og //ake// for reise. Kjenninger er en utvidelse av heiti der omskrivningen består av flere ord: //Odins son// for Tor og //dotter åt Njord// for Frøya. (Kilde: //Bruer//. Norsk språk og litteratur. VKI og VK2. Oslo, Aschehoug: 1996)

**Datering**
Det er tegn som tyder på at Trymskviða kan ha vært skrevet ned så sent som på 1200-tallet. Det er for eksempel lite med heiti og kjenninger i dette diktet, og i strofe 1, 17 og 8 er det enderim, noe som først ble vanlig i folkevisene. Dette gjelder også parallellstrofene (gjentakelsene) for eksempel i strofe 5 og 10. Det sterkeste indisiet finner vi nok likevel i innholdet. På 1200-tallet var kristendommen innført, og man riskerte ikke så mye ved å tulle med de gamle gudene.

Hør noen strofer av Trymskviða her: media type="file" key="Trymskvida.mp3" width="240" height="20"

media type="custom" key="20939236" width="212" height="212" align="left"

Tulle med gudene på 1200-tallet var nå så sin sak. Men hvor står åsatroen i dag? Katrine har funnet sin tro i Åsatrufellesskapet Bifrost. Etter et besøk på Island forstod hun at den gamle norrøne gudelæren fortsatt kunne fungere som religion. Vi får se hvordan hovgydje Katrine og hennes trosfeller forbereder blot, en sermoni for å blidgjøre gudene.

media type="custom" key="20954416" width="70" height="70"