Smeden+og+Bageren

media type="youtube" key="IUJuSMhi3HE" height="357" width="596"

//Smeden og Bageren// er et humoristisk dikt skrevet av Johan Herman Wessel (1742-1785). Det ble skrevet i 1770-årene, altså mot slutten av det vi kaller Opplysningstiden. Opplysningstiden betegner en europeisk intellektuell bevegelse på 1700-tallet. Fornuft, frihet, framskritt og optimisme var viktige nøkkelord for denne perioden. Det var først og fremst kulturelle bevegelser og nye oppfinnelser og oppdagelser som la grunnlaget for disse nye tankene. Et eksempel er de naturvitenskapelige oppdagelsene på 1500- og 1600-tallet som gjorde at Kopernikus’ heliosentriske verdensbilde erstattet middelalderens geosentriske.



Johan Herman Wessel var en av de viktigste litterære skikkelsene i Danmark-Norge i opplysningstiden. Han vokste opp i en stor familie i Vestby, Akershus, og fra 1761 studerte han ved universitetet i København. Der levde han blant annet som privatlærer, forfatter, oversetter av teaterstykker og redaktør av bladet Votre Serviteur Otiosis. Det var i dette bladet //Smeden og Bageren// og flere av hans andre komiske fortellinger ble publisert.Utover dette var han også medlem av //Norske Selskab// i København, som var en litterær selskapsklubb for norske studenter stiftet i 1770-årene. Her møttes de til livlige møter med taler, sang, diskusjon, diktopplesning, improvisasjoner og punsj. Wessel var den betydeligste av alle dikterne fra Norske Selskab.

Noen av Wessels mest kjente verker er komedien //Kjærlighet uden Strømper//, //Herremanden//, //Smeden og Bageren// og //Søvnen//. Ettersom han først og fremst er kjent for sine muntre og komiske fortellinger, blir han ofte sett på som en munter dikter. Likevel kunne han skrive alvorlig, noe vi blant annet ser i diktet //Søvnen// som handler om døden. En oversikt over verkene hans finner du her.



Handlingen i //Smeden og Bageren// finner sted i en landsby der det bor to bakere og en smed. Smeden går en dag på kroen for å drikke, og ender opp i et slagsmål med en annen mann. Han ender opp med å drepe mannen, og blir stilt for retten. Fire av byens borgere sier til dommeren at han ikke kan dømme smeden, siden de bare har en smed i byen. Men ettersom det sto i loven av liv måtte bøtes med liv, var det ikke mye dommeren kunne gjøre med det. Da foreslår borgerne at han kunne dømme den eldste og skrøpeligste bakeren til døden i stedet, og la smeden leve. Dommeren fant ikke noe i loven som sa imot dette, og det ble dermed bestemt at bakeren skulle henges. Til slutt i diktet står det følgende om moralen i diktet: Beredt til Døden altid vær! Den kommer, naar du mindst den tænker nær.» Uttrykket «å rette baker for smed», som handler om å straffe feil person for en forbrytelse, stammer fra nettopp denne fortellingen.



Det viktigste temaet i diktet er lovens makt og mangelen på fornuft i samfunnet. Wessel kritiserer rettsvesenet på en humoristisk måte, og prøver gjennom diktet å få fram viktigheten av likeverd, frihet og at alle har de samme rettighetene. Disse tankene er veldig typiske for opplysningstiden. Den engelske opplysningsfilosofen John Locke (1632-1704) tar for eksempel opp stoikernes ide om naturretten, altså våre medfødte rettigheter. Han hevder også at denne retten får konsekvenser for tenkning rundt samfunnsordenen. Dette betyr at samfunnet må ta hensyn til våre fundamentale rettigheter; noe som for eksempel innebærer å ikke straffe feil person i en forbrytelse, slik som i //Smeden og Bageren//. I tillegg må individene i samfunnet har gjensidig respekt for hverandres rettigheter. På grunnlag av opplysningsfilosofenes tanker, ble etter hvert folkesuverenitetsprinsippet utviklet.



//Smeden og Bageren// er som sagt et dikt, og vi kan peke på flere kjennetegn fra denne sjangeren i teksten. Først og fremst er den relativt kort og konsentrert. Dette medfører at det legges mye mening i hvert ord, og unødvendig handling skjæres vekk. I tillegg har den en tydelig musikalitet, og det er brukt mye enderim (altså at de siste ordene i to linjer rimer). Disse kjennetegnene finner vi igjen i følgende setning fra begynnelsen av diktet: «Der var en liden by, i byen var en smed, som farlig var, når han blev vred.» Et annet kjennetegn som er veldig typisk for diktsjangeren, er bruken av metaforer. Dette ser vi flere eksempler på i teksten, blant annet når Wessel skriver at smeden slo fienden på «planeten». Planeten er en metafor for hodet til fienden.

Vi sier at diktet //Smeden og Bageren// er satirisk. Satire er en kunstform som retter kritikk mot mennesker, samfunn, politikk eller tanker på en humoristisk måte. Mange av de virkemidlene som er vanlige i satire, finner vi igjen i teksten. Blant disse er humor og karikaturer. Det er blant annet brukt flere «komiske» ord, som for eksempel når ordet "planeten" blir brukt for hodet. Først og fremst er det likevel handlingen som gjør diktet morsomt, ettersom den beskriver et rettssystem som er akkurat sånn det ikke skal være. Framstillingen er komisk og overdreven, og vi kan si det er en slags karikatur av samfunnet på denne tiden slik som Wessel så det.



media type="custom" key="21977642"