Moderne+regelbrytere

=Hva er modernismen?= Modernisme kommer fra ordet moderne som betyr "hører til samtida". Begrepet omfatter ulike retninger og stilarter innenfor kunst, musikk og litteratur. Modernismen skildrer en epoke der regler og normer innen de tre formene brytes og utforskes. Modernismen kan deles i tre, tidlig modernisme (1850-1910), høymodernisme (1910-1960) og postmodernisme (1960-) På denne siden presenterer vi tre personer som representerer hver av disse inndelingen.

** Tidlig modernisme **
I denne perioden ser man de første eksperimentene og bruddene med regler og normer innen kunst, musikk og litteratur. I denne perioden var modernismen sett på som veldig kontroversiell og de fleste brukte fortsatt rettningslinjene innen sitt fagfelt.

**Arnold Schönberg** Født: 13 september 1874 Død: 13 Juli 1951 Arnold Schönberg var en Østerriksk komponist som levde på slutten av 1800-tallet og begynnelsen av 1900-tallet. Han var selvlært og så på seg selv som skulle videreføre musikkhistoriens utvikling. Han begynte å komponere i en senromantisk stil, men bevegde seg over i en modernistisk komponering. Hans stykker vakte ofte oppsikt. Noen ganger ble han nektet å fremføre musikken siden han brøt med regler i lærebøkene. Noen eksempel på brudd er å lage musikk uten faste fortegn, brudd på regler om "forbudte dissonanser". Han eksperimenterte hele tiden med musikken og skiftet stadig stil. Det han huskes mest for er Sprechgesang, som er en sangteknikk basert på en mellomting av tale og sang, og tolvtonestilen, dette er en stil som bygger på den atonale musikken der alle tolv toner i en kromatisk skala skal brukes minst en gang i løpet av en serie med noter.

media type="youtube" key="fy6t8yXPcSQ" height="315" width="420"

Høymodernismen
Høymodernismen er et begrep vi bruker om tekster som er skrevet mellom 1910 - 1960. dette var en periode da modernismen er blitt til den dominerende strømningen i kunst og kulturliv i Sentral-Europa

 Født : 3. juli 1833 Død: 3.Juni 1924 Han ble født i Praha i Østerrike- Ungarn(Tsjekkia). Faren het Hermann Kafka (1852-1931) og var handelsmann, moren het Julie Kafka. Han utdannet seg som jurist og jobbet som forsikringsmann. Franz Kafka var en forfatter under det vi kaller høymodernismen (1910 - 1960). Han skrev noveller og romaner der han skildrer tankene til en person gjennom assosiasjoner, følelser og innfall. Dette er en skriveteknikk som man kaller for bevissthetsstrøm. Temaene i bøkene hans omhandler problemer og utfordringer som oppstår ved å bo i et moderne samfunn. Kafka ble aldri en kjent forfatter i hans levetid og før han døde fikk han en god venn (Max Brod) til å love å brenne alle hans manuskripter. Men Brod bestemte seg for å publisere tekstene i stedet. Max Brod utgav Kafkas samlede verker i 5 bind 1935–37; en ny samlet utgave i 12 bind ble utgitt 1994. Hans Tagebücher 1910–1923 ble utgitt av Brod 1951. Brevvekslingen med forloveden Felice Bauer ble utgitt 1967. I norsk oversettelse foreligger Dagbøker i utvalg (1994), Fortellinger og annen prosa (1995) og Efterlatte fortellinger og skisser (1996). Brief an den Vater (1919) utkom i norsk oversettelse 1957. Prosessen er dramatisert av André Gide. Steven Soderberghs film Kafka (1991) bruker motiver fra flere av hans verker.
 * Franz Kafka **

**Postmodernismen**
Postmodernismen er fra cirka 1960 og til i dag. Det var en reaksjon på modernismen, der alt skulle være nytt og originalt, hvordan er det mulig å skape noe helt nytt ? Hva gjør man med livet, hva er meningen med livet?

Erlend Loe (1969-) er en postmodernistisk forfatter. Han er ikke opptatt av hva meningen med livet er, eller om det i det hele tatt har noen mening. Hvis livet ikke har noen mening er ikke det veldig viktig. I romanen Naiv. Super er løsningen å skaffe seg et bankebrett. Hver gang hovedpersonen møter på livets utfordringer blir løsningen å ta frem en gummihammer og banke på plastplugger. Og i boken L fra 1999 stiller Loe spørsmål ved hva ungdommen skal ta seg til, nå som alt allerede er oppdaget, de kan ikke finne på noe nytt. Slik at løsningen på problemet blir at vennegjengen bestemmer seg for å dra til en øde øy for å bevise at nordmenn en gang har befolket slike øyer først. Prosjektet med øya er tullete og unødvendig, men det er en god måte å finne spenning på i hverdagen. Livet har ingen dypere mening, og derfor er det heller ikke noen grunn til å grave seg ned.
 * Erlend Loe**