Realismen

=**Realismen **=

1870 - 80 årene blir omtalt som realismens tiår i Norge. Det var nå det moderne gjennombruddet kom til Norge. I Europa regnes perioden 1830-1890 som den realistiske perioden Realismen går bort fra romantikkens idyllisering av virkeligheten og opptatthet av idealene. Man begynte å lete mer etter samfunnsproblemer og valgte i større grad motiver fra samtiden. Man brukte litteraturen til å peke på problemene og få et bedre samfunn. Religionskritikken ble også kvassere i denne perioden.

Realisme kan være virkelighetsnærhet. Man ville i litteraturen få fram verden hvordan den virkelig var. Men den var ikke mer objektiv og virkelighetsnær av den grunn. I realistiske verk prøver dikterne å gjøre det slik at budskapet kommer klart fram. I motsetning til romantikken der fortelleren henvender seg direkte til leseren, prøver man i realismen å skjule seg mer i teksten. Dialogene er mer naturlige enn konstruerte og man bruker dialekter og muntlig språk for å skape et mer realistisk inntrykk.

Collett ble født i 1813 og døde i 1895. Hun var den første som publiserte en tendensroman i norsk litteratur; Amtmandens Døttre (1854-55). I denne romanen tar Collett opp problemet med oppdragelsen av jenter og arrangerte akteskap. Kvinner blir sett på som et objekt for mannen og har ingen mulighet til å realisere seg selv i det borgerlige samfunnet. Colletts roman er tematisk sett en realistisk bok, selv om skrivemåten er preget av romantikkens omstendelige fortellemåte og høystemte patos. Også typisk for romantikken er synes på den grensesprengde kjærlighet. Amtmandens Døttre er et eksempel på typen problemorientert litteratur som Brandes applauderte. Kvinnespørsmålet skulle bli et av de viktigste spørsmålene for mange realister. Camilla Collett forlot sine fire barn etter at mannen hennes døde og levde et selvstendig liv på stadige reiser. Hun stoppet ikke med å skrive essay og fortellinger og ble en viktig foregangsperson for kvinnefrigjøringen i Norge.
 * __Camilla Collett__ **


 * __Bjørnstjerne Bjørnson__ **

Den unge Bjørnson var opptatt av å skrive positiv litteratur der personene fikk strekke seg mot idealer som skulle gjøre dem til bedre mennesker. Kristendommen var en viktig inspirasjon til menneskenes foredling i følge unge Bjørnson. Men forholdet til religionen skulle snart på en knekk. I talen hans Om at være Sandhed (1877) insisterte han på at sannheten er viktigere enn noe annet. På samme tid, var den darwiniske læren for alvor på vei inn i den debatten. Den darwinistiske læren gikk i mot Kristendommen, men istedenfor å fortvile over at Bibelen ikke lenger ga svar på de grunnleggende spørsmålene, gledet Bjørnson seg over naturens livskraft.

Bjørnson var sin tids mest dominerende debattant og kulturpersonlighet.

Les mer


 * __Aleksander Kielland (1849 - 1906)__ **

Kielland vokste opp i Stavanger og utdannet seg til jurist. Han var som forfatter opptatt av å rette fokuset mot samfunnets skyggesider, han er den mest rendyrkende realisten i norsk litteraturhistorie. Han så på samfunnet som sykt, og gjennom tekstene sine ønsket han å vise frem lidelsen. Et eksempel på Kiellands samfunnskritikk er novellen "Ballstemmning" som handler om kone som har giftet seg med en rik mann og blitt redet ut av elendige kår. De blir invitert på ball, og på vei inn i ballsalen må alle de velstående gjestene passere en mur av fattige. Når kvinnen ser dette blir hun minnet om sin fortid. Avstanden mellom elitens overdådige selskapsliv og de umenneskelige livsvilkårene til dem ute i gatene, får henne til å føle skam. I denne novellen får man et veldig godt inntrykk av Kiellands realistiske skrivemåte. Her tar han opp et grunnleggende samfunnsproblem, nemlig den store forskjellen mellom fattig og rik. <span style="font-family: Arial,Helvetica,sans-serif;">En viktig inspirasjon for Kielland var den britiske filosofen Johan Stuart Mill. Han var opptatt av hvordan livsvilkårene for flest mulig mennesker skulle bli bedre. Kielland selv, skrev bøker for å bidra til samfunnet, og han tok opp de fleste av samtidens viktigste problemer.

Les mer

__**<span style="font-family: Arial,Helvetica,sans-serif;">Henrik Ibsen **__

<span style="font-family: Arial,Helvetica,sans-serif;">Mye av Henrik Ibsens litteratur passer godt inn i realismens kjennetegn. Realismens viktigste sjangre er dramaet, romanen og novellen, og flere at Ibsens tekster er dramaer. Ibsens typiske realistiske drama er det kjente stykket, Et dukkehjem. Her tar Ibsen samfunnsproblemer opp til debatt. Temaet som tas opp her er kvinnenes stilling i samfunnet og at de kun var underordnet mannen. I Et dukkehjem så bryter Nora (hovedpersonen) ut fra ekteskapet med mannen sin fordi hun ikke orker å leve "som en dukke" lenger. Dette stykket har en optimistisk slutt, Nora kommer seg ut av det på en bra måte. Og dette er også noe som kjennetegner realistiske tekster, altså at de er optimistiske. De vil fortelle at det er mulig med en forandring i samfunnet. <span style="font-family: Arial,Helvetica,sans-serif;">Ti år senere skrev Ibsen enda et stykke som tok opp samme tema, dette stykket heter Hedda Gabler. Noe vi kan se i dette stykket er at endingen er annerledes. Hedda ender opp med å ta selvmord, og vi kan se at dette stykket ikke er skrevet i realismen pga. den tragiske endelsen.

<span style="font-family: Arial,Helvetica,sans-serif;">Les mer