Sigrid+Undset*

=SIGRID UNDSET - Dikterdronningen=

I 1882 ble Sigrid Undset født i Kalundborg i Danmark. Hun var datter til den norske arkeolgen Ingvald Undset og Anne Charlotte Gyth, som var dansk. I 1884 flyttet familien hennes til Norge og bosatte seg i Kristiania, der hennes to søstre Ragnhild og Signe senere ble født. Som liten var Undset meget begavet og ble kjent med norrøn litteratur, vikingtiden og middelalderen. Da faren hennes ble alvorlig syk, brukte hun også mye av sin tid på å lese høyt for ham. Dessverre døde han da hun var elleve år. Ettersom moren hadde dårlig råd etter hun ble enke, valgte Undset å begynne på handelsskolen. Som 17-åring fikk hun jobb som kontordame, en jobb hun beholdte i 10 år. Hun var likevel misfornøyd med jobben og skrev derfor ved siden av jobben. Undset brukte også mye av sin fritid alene og begynte å utforske arbeiderstrøket i Kristiania. Der hun opplevde diverse kontraster med barndomsminnene hennes.
 * Barndom**

I 1907 skrev hun debutromanen, Fru Marta Oulie. Tre år senere fikk hun stipend og kunne nå være forfatter på heltid, samtidig som hun flyttet til Italia. Der hun som 27 åring traff sin fremtidige ektemann, maleren Anders Svarstad i Roma. Svarstad var gift med tre barn, men de to ble likevel forelsket. Derfor måtte de holde forholdet deres hemmelig da de dro tilbake til Kristiania. Hun fikk gjennombruddet sitt i 1911 med romanen Jenny. Boken ble stemplet som usedelig og vakte offentlig skandale da den kom ut.
 * Italia**

I 1912 giftet de seg i det norske konsulatet i Antwerpen, og reiste deretter til London. Året etter fødte hun deres første sønn Anders. Ettersom begge arbeidet mye, tilbrakte de liten tid sammen med hverandre, og ekteskapet var preget av lange atskillelser. Morsrollen var veldig viktig for Undset både i virkeligheten og i diktingen. Selv om hun ikke alltid var den ideelle mor var hun idet minste noen man alltid kunne stole på. I 1915 blir Maren Charlotte født, som var epileptisk og tilbakestående. I 1919 måtte hun flytte til Bjerkebekk i Lillehammer, på tross av at hun var gravid, siden de hadde mistet leiekontrakten på huset sitt. I Lillehammer fødte hun sønnen Hans. Undset og Svarstad bodde nå hver for seg, siden han hadde kjøpt seg et hus på Kampen. Dette syntes Sigrid var et nederlag, ettersom det ikke var en tredje person involvert i skilsmissen.
 * Ekt[[image:undset.jpg width="209" height="256" align="right"]]eskap og skilsmisse**

Sigrid Undset tilhører nyrealismen. Dette var en litterær periode på begynnelsen av det 20 århundre. Den vokste fram som en reaksjon av industrialiseringen, som hadde ført til nye samfunnsproblemer. Folk flyttet inn til byene for å få jobb, og dette medførte at menneskene fikk en endret livsstil. Gamle verdier og rammene til religionen var ikke lenger selvsagte. Forfatterne begynner å skildre samfunnet, menneskenes moralske problemer og tok opp etiske og eksistensielle spørsmål. Gjennom littaturen kunne leserne få større innsikt i samtiden og i seg selv. Meningen med litteraturen var å få leserne til å tenke selv på hvilke livsbetingelser de levde under, og valg og verdier de måtte ta stilling til. Hun var svært kritisk til den moderne tiden som kom, og var avvisende til de dominerende ideene og politiske sakene. Sterkest var kritikken av det moderne kvinnesaken, da hun mente at det ikke ble tatt nok hensyn til de naturlige forskjellene mellom kvinner og menn. Hun var også imot den psykoanalytiske bevegelsen, som hun mente hemmet oppfatningen av mennesket, at mennesket ble redusert til kun et vesen, men ikke et åndsvesen slik hun mente det er. Hun mener moderniteten har glemt viktige og grunnleggende livslover, at man ikke kan bryte med gamle tradisjpner uten det ville gi et svært negativt utfall. Av denne grunn konverte hun senere til katolismen, og byttet navn til «søster Olivia». For henne var den romerkse kirken et sikkert sted hvor hun kunne knytte seg til sikre verdier og rammer.
 * Nyrealismen**

På Bjerkbekk begynte hun å skrive den store historiske romantriologien Kristin Lavransdatter. Handlingen på disse bøkene er lagt til middelalderen i første halvdel av 1300-talet i Norge, der vi følger hovedpersonen Kristin fra hun er en liten jente til hun dør under svartedauden, som en voksen kvinne. Trilogien ble en stor suksess og i 1928 fikk Sigrid Undset Nobels litteraturpris for dette verket og dobbelromanen om Olav Audussøn. Hun var den tredje nordmannen som fikk en slik pris. Halvparten av pengene hun fikk donerte hun til et legat for familier med åndsvake barn og resten ble fordelt mellom legat for ubemidlede katolikker og Forfatterforeningens stipendiefond.
 * Nobels Litteraturpris**

Hun mener moderniteten har glemt viktige og grunnleggende livslover, at man ikke kan bryte med gamle tradisjpner uten det ville gi et svært negativt utfall. Av denne grunn konverte hun til katolismen i 1924, og byttet navn til «søster Olivia». For henne var den romerkse kirken et sikkert sted hvor hun kunne knytte seg til sikre verdier og rammer. På grunn av sin skilsmisse kunne hun ikke praktisere sin religion, men var fremdeles en overbevist katolikk. Da krigen kom måtte hun flykte fra landet, ettersom hun var en norsk patriot og skrev mange artikler om et fritt Norge. Sigrid Undset døde 10 juni 1949.
 * Religion og menneskesyn**

Hun var et dypt humanistisk menneske og var en aktiv antinazist. derfor er det interessant å se at hun brukte tanker og forestillinger hentet fra fascistisk tankeganger. Det er åpenbart mye heltedyrkelse, hyllest av tradisjoner og tro på autoritet i hennes litteratur. Undset var et menneske fylt av motsetninger. Hun hadde sterk tro på familien og imot normoppløsningen, likevel brøt hun seg inn i et ekteskap med tre barn, skilte seg senere fra ektemannen. Og levde omtrent som en moderne yrkeskvinne.

Romanen Jenny ble skrevet av Sigrid Undset i 1911 mens hun oppholdt seg i Roma. Det er tydelig at Undset var fascinert av denne byen og alle dens effekter ettersom dette kommer frem i Jenny. Jenny Winge er en 28 år gammel kunstnerspire som har fått stipend, og flytter derfor til Roma. Jenny er en radikal og frigjort ung kvinne som har mange gode venner, og hun lever generelt et godt liv. Hun ha rtre gode venner med seg i Roma: vakre Fransiska Jahrman, maleren Gunnar Heggen og den svenske billedhuggeren Lennart Ahlin. Vandrende langs Romas gater går også nordmannen Helge Gram. Fransiska og Jenny møter på Helge og stopper for å prate. Jenny og Helge blir forelsket, men Jenny er usikker på om Helge virkelig er den rette. Elsker hun kun fordi hun blir elsket? Som person er Jenny godhjertet og lyttende. Mennesker betror seg til henne og søker trøst, men Jenny selv betror seg aldri til noen. Den enste karakteren i romanen som får vite noe om Jenny, er Gunnar Heggen. Jenny handler om menneskers søken etter kjærlighet og tomhetsfølelsen når man ikke finner den rette. Romanen tar også for seg erotikk og spørsmål som ikke var vanlig på denne tiden. Jenny leter etter den rene og sanne kjærligheten. Da Jenny blir med Helge hjem til Norge for å hilse på hans familie, ender det med at hun får et veldig nært forhold til Helges far, Gert Gram, men ingen finner noen gang ut hva som virkelig rører seg i Jennys hjerte. Undset har lagt mye av seg selv i Jenny og det var på denne tiden Sigrid Undset møtte Anders Svarstad i Roma. Derfor er det fundert på at Gunnar Heggen i Jenny er basert på Anders Svarstad.
 * Jenny**

Dette er en triologi utgitt mellom 1920 og 1922. De tre bøkene Kransen, Husfrue og Korset handler om Kristin Lavransdatters liv. I Kransen leser man om hennes oppvekst og ungdomsår, hvor hennes nære forhold til faren blir beskrevet. Søsteren, Ulvhild blir alvorlig skadet i lek med Kristin mens de er små, og dette må Kristin leve med. Hun blir lovet bort til mannen på nabogården Simon Darre, men er er egentlig forelsket i barndomsvennen Arne. Etter et voldtektsforsøk og Arnes død, bestemmer Kristin seg for å dra til et kloster i Oslo. Under sitt opphold der, møter hun adelsmannen Erlend og blir forelsket. De holder sitt lidenskapelige forhold hemmelig, til Kristin drar hjem og bryter forlovelsen med Simon og overtaler foreldrene til å la henne få gifte seg med Erlend. Da de endelig får giftet seg, er Kristin allerede gravid. Dette er avslutningen på boken. I Husfrue fortsetter historien om Kristin og Erlend. Mens Kristin sitter hjemme med barna, gjør Erlend som han vil. Kristin opplever dette som krenkende, men tilgir ham gang på gang fordi hun fremdeles elsker ham. Samtidig med dette føler hun stor skyldfølelse overfor foreldrene, og har et problematisk forhold til sin Gudstro. I denne boken blir hennes gang til Sant Olav i Nidarosdomen. Hun går på bare føtter frem til graven for å legge på en krans. Denne skildringen er blitt kjent. Den siste boken Korset beskriver en aldrende Kristin. Erlend og Kristin har fått åtte sønner sammen, hvor to av de yngste døde tidlig. De eldste sønnene drar i kloster, mens en annen arver gården etter Kristin, som hun igjen hadde arvet etter sin far. Kristin har slitt med å oppdra sønnene til å ikke bli like lettsindige som faren, og da Kristin en dag ytrer sin mening om Erlends oppførsel, drar han sin vei. For barnas skyld følger Kristin etter for å få ham med hjem. Opp på fjellet finner de den samme lykken de en gang hadde for en kort stund, før Erlend dør. Etter dette drar Kristin til kloster og blir der. Her klarer hun endelig å slutte fred med Gud. Hun dør etter å ha pleiet de syke under Svartedauden.
 * Kristin Lavransdatter**