Decameronen

media type="custom" key="26627612" Decameronen er samlebetegnelsen på Giovanni Boccaccios viktigste litterære verk. Samlingen inneholder hundre fortellinger, og ble sannsynligvis påbegynt i 1350 og endte i 1353.



Giovanni Boccaccios var en italiensk forfatter, som ble født 16.juni 1313. Han studerte klassisk litteratur og rettsvitenskap, og var skaper av den [|italienske prosa]. Han ble født og oppvokst i Firenze, hvor hans far arbeidet som kjøpmann. Boccaccios ble dermed utdannet for handel, men ofret etter hvert dette for sin forfattervirksomhet. Hans far hadde ingen sympati for hans lidenskap for litterære tendenser, og sendte han derfor bort til Napolis hvor han skulle lære om kjøpmannsfaget. I denne byen opplevde Boccaccios aristokratiet i den kommersielle verdenen, så vell som han opplevde //føydalismen//. Han studerer kirkerett i 6 år, noe han ikke er spesielt fornøyd med, som gjør at faren hans til slutt må gi etter. Videre kunne Boccaccios endelig vie seg fullt til litteratur og poesi.

I de siste årene av hans liv, lever Boccaccios livet sitt i fattigdom og mye sykdom, og dør senere i 1375.

//Decameronen// er Giovanni Boccaccios mest omtalte verk den dag i dag. Inspirasjonen i fortellingene er pesten som rammet Firenze i 1348, og rammefortellingen er om 10 unge kvinner og menn som flykter fra denne pesten. Fortellingen er delt opp i __3__ deler, som hver utspiller seg på 10 dager, hvor det hver dag blir fortalt 10 historier.

Jeg skal fortelle litt nærmere om en av hans historier, nemlig "//Pikene og eneboeren".//

Den korte historien handler om en vakker ung jente ved navn Alibech. Hun var datter av en svært rik mann, men rømte allerede som 14-åring inn til Tebaida-ørkenen. Dette gjorde hun av grunnen at hun ble fortalt at den beste måten å tjene Gud på, var å gi avkall på verden og slå seg til ro i ørkenen. Hun gikk til fots hele veien, med et mål om å bli kristen og tjene Gud. På reisen møtte hun tre hellige menn, og to av de sendte henne videre til den siste. De var redd for å ikke klare å motstå fristelsen hun ga dem til å utføre "syndige" handlinger. Rusticos, den siste eneboeren, klarte ikke å motstå fristelsen av å utnytte den vakre jenten. Han narrer den unge jenten til å tro at samleie er den beste måten å tjene Gud på. Han innbiller henne at når de har sex, "jager de Gud inn i Helvette". Rusticos blir reddet fra synden da Alibechs foreldre omkommer i en husbrann, hvor hun da returnerer inn til byen.

Link til teksten: [|Piken og eneboeren]

(Fra //Decameronen //, 1348-53) - []

Et vendepunkt i novella er når Alibech begynner å sette mer pris på å "tjene Gud" (med Rusticos) enn Rusticos selv, og gjør han helt utslitt. Ved dette går Rusticos rolle fra overmann til et offer for sin egen plan. Fortellingen er skrever i kronologsik rekkefølge, og språket preges av mange omskrivninger knyttet til seksuelle handlinger, som skaper en humoristisk effekt. Temaene i novellen er religiøst hykleri, seksualitet og religion, menns forhold til kvinnerog omvendt. Kilder: [] []