Vg3+Modernismen

Modernismen
====Begrepet modernisme kommer fra moderne. Det er omfattende begrep noe som gjør det komplisert å forholde seg til. I tillegg har modernismen en rekke underbegreper. Modernismen fremhever det nye og overskridende og bryter med tradisjonelle uttrykksformer. Modernismen kjennetegnes av eksperimentering, kunstnerisk frigjøring og framskrittstro. Derfor er modernismen et brudd med det tradisjonelle innenfor kunsten ved å legge vekt på å hele tiden holde tritt med det nyeste i tiden. ==== ====Modernisme har vært et eksisterende begrep i Europa fra 1850 og ut. Modernismen som en kunstnerisk retning ekspanderte voldsomt på begynnelsen av 1900-tallet. ==== ====I 1907 innledet Picasso kubismen i billedkunsten for verden med ”Pikene fra Avignon”. Kjennetegn ved kubismen er at sentralperspektivet i billedflaten blir løst opp, de dekonstruerte det realistiske i et bilde og rekonstruerte det igjen ved hjelp av geometriske figurer. På denne måten fikk bildene en disharmonisk karakter som tvang tilskueren til å se på bilde på en annen måte. ====

 ====I 1907 ble forholdene innenfor musikken også endret. Den østerrikske komponisten Arnold Schönberg gikk vekk fra tradisjonell, førmodernistisk musikk ved å likestille samtlige tolv toner i den kromatiske skalaen. På denne måten forsvant den harmoniske klangen, og disharmoniske klanger (støy) ble tillagt musikken. ==== ====I tillegg til at musikken og billedkunsten endret seg forekom det også endringer i litteraturen. Fast rim og rytme blir avløst av en mye friere form i lyrikken. I romankunsten ble begrepet bevissthetsstrøm innført av James Joyce, Virginia Woolf og Marcel Proust. Bevissthetsstrøm går ut på at alle innfall og inntrykk blir skrevet ned og forfatteren skriver automatisk ned fra sin egen bevissthet og underbevissthet. ==== ====En retning som modernismen blir ikke født helt ut av det blå. For at en retning skal bli populær må det skje dramatiske endringer i samfunnet som gjør at den nye formen erstatter den eksisterende. På samme måte kan vi si at modernismen aldri ville blitt så populær i Europa uten den første verdenskrig. Inntrykkene fra verdenskrigen ble for store for det tradisjonelle språket, og et behov for et nytt og grensesprengende språk ble vekket. Dette nye ”språket” skulle kunne gjenspeile og beskrive disharmonien og den fryktelige smerten som første verdenskrig etterlot seg. På denne måten kom et moderne, eksperimentelt språk inn i kunsten og ble populær. ====

====I og med at den første verdenskrig foregikk stort sett uten Norges deltagelse var det ikke like lett for modernismen å få fotfeste her. Norge hadde nylig blitt selvstendige og hadde behov for en egen identitet. Denne identiteten fant man i den realistiske tradisjonen man hadde. Allikevel så forekom det modernistiske forsøk innenfor lyrikken fra blant annet Henrik Wergeland og Sigbjørn Obstfelder. ==== ====Den andre verdenskrig traff Norge hardere enn den første verdenskrig. Etter å ha vært okkupert i fem år, hvor forlagene var nazifiserte som resulterte i boikott av forlagene fra norske forfattere, var derfor befolkningen sultne på litteratur. Allikevel ble tradisjonen ført videre og det var fortsatt tradisjonell, realistisk litteratur som var mest populært. ==== ====I 1949 ble NATO opprettet og fra da av har vi Den kalde krigen. I ly av dette og angst for atomkrig ble en ny forfattergenerasjon i Norge født. De presenterte et nytt formspråk hvor de oppløste faste rim-mønster og skrev ofte i tungt og vanskelig symbolspråk. Denne nye generasjonen hevdet at den gamle verden var rast sammen og full av angst. Dermed så trengte man et språk som gjenspeilet den nye virkeligheten. Denne retningen kalles ”Etterkrigssymbolismen” eller ”Sensymbolismen”. Kampen mellom de tradisjonelle og veletablerte lyrikerne og den nye generasjonen dominerte mye av kulturdebatten på 1950-tallet. Godt representert av tungetaledebatten mellom Arnulf Øverland og den nye generasjonen. Selv om modernismens inntog i Norge vakte store protester skaffet det seg til slutt fotfeste i norsk litteratur og eksisterer nå side om side med den dominerende, realistiske tradisjonen. ==== ====På midten av 1960-tallet kom det en ny omdreining i modernismen i Norge. En ny diktergenerasjon var misfornøyde med de modernistiske lyrikerne fra 1950-tallet. De mente det hadde stivnet i sitt tunge symbolspråk og blitt for elitepreget og for fremmed for mannen på gata. Denne nye generasjonen blir forbundet med studentbladet fra Blindern ”Profil” som ble en arena for ny diktekunst. De mest kjente profildikterne er blant annet Jan Erik Vold og Dag Solstad. Den nye generasjonen tok i bruk et nytt språk som var forståelig for folk flest. Begrepet nyenkelhet er et begrep som vi forbinder med profildikterne. De strippet det poetiske språket for troper og andre symbolistiske virkemidler. Det ble nå lagd poesi av hverdagslige og konkrete objekter. ==== ====Mot slutten av 1960-tallet vokste det fram en politisk bevisstgjøring av ungdomsmiljøet som førte til en ny modernistisk omdreining. Studentopprøret i Paris i 1968, i tillegg til Vietnam-krigen setter ungdomsbevegelser i USA og Europa i gang. Mange diktere begynte å skrive såkalt sosialrealistisk. Det går ut på at forfatterne begynte å skrive revolusjonært og venstreradikalt. Dag Solstad var en av disse. Han ble også med i det kommunistiske partiet AKP-ml. ====

//God dag! // Jeg er et dikt.  Kom skal jeg ta deg i hånden <span style="font-family: 'Times New Roman',serif; font-size: 12pt; line-height: 150%; margin-bottom: 6pt; margin-left: 1cm; margin-right: 0cm; margin-top: 0cm;"> og leie deg fram <span style="font-family: 'Times New Roman',serif; font-size: 12pt; line-height: 150%; margin-bottom: 6pt; margin-left: 1cm; margin-right: 0cm; margin-top: 0cm;"> like trygt som man leier <span style="font-family: 'Times New Roman',serif; font-size: 12pt; line-height: 150%; margin-bottom: 6pt; margin-left: 1cm; margin-right: 0cm; margin-top: 0cm;"> gamle damer og blinde <span style="font-family: 'Times New Roman',serif; font-size: 12pt; line-height: 150%; margin-bottom: 6pt; margin-left: 1cm; margin-right: 0cm; margin-top: 0cm;"> over gaten. <span style="font-family: 'Times New Roman',serif; font-size: 12pt; line-height: 150%; margin-bottom: 6pt; margin-left: 1cm; margin-right: 0cm; margin-top: 0cm;"> Hvordan står det til? <span style="font-family: 'Times New Roman',serif; font-size: 12pt; line-height: 150%; margin-bottom: 6pt; margin-left: 1cm; margin-right: 0cm; margin-top: 0cm;"> Svømmer vildanden fremdeles stille? <span style="font-family: 'Times New Roman',serif; font-size: 12pt; line-height: 150%; margin-bottom: 6pt; margin-left: 1cm; margin-right: 0cm; margin-top: 0cm;"> Og dei gamle fjell i syningom <span style="font-family: 'Times New Roman',serif; font-size: 12pt; line-height: 150%; margin-bottom: 6pt; margin-left: 1cm; margin-right: 0cm; margin-top: 0cm;"> er de alltid eins å sjå? <span style="font-family: 'Times New Roman',serif; font-size: 12pt; line-height: 150%; margin-bottom: 6pt; margin-left: 1cm; margin-right: 0cm; margin-top: 0cm;"> Ingen master på toppen? <span style="font-family: 'Times New Roman',serif; font-size: 12pt; line-height: 150%; margin-bottom: 6pt; margin-left: 1cm; margin-right: 0cm; margin-top: 0cm;"> Ingen hull i siden? <span style="font-family: 'Times New Roman',serif; font-size: 12pt; line-height: 150%; margin-bottom: 6pt; margin-left: 1cm; margin-right: 0cm; margin-top: 0cm;"> og i vatnet leikar fisken <span style="font-family: 'Times New Roman',serif; font-size: 12pt; line-height: 150%; margin-bottom: 6pt; margin-left: 1cm; margin-right: 0cm; margin-top: 0cm;"> med annan fisk <span style="font-family: 'Times New Roman',serif; font-size: 12pt; line-height: 150%; margin-bottom: 6pt; margin-left: 1cm; margin-right: 0cm; margin-top: 0cm;"> og elsket er landet <span style="font-family: 'Times New Roman',serif; font-size: 12pt; line-height: 150%; margin-bottom: 6pt; margin-left: 1cm; margin-right: 0cm; margin-top: 0cm;"> som mor av sønn? det var bra. <span style="font-family: 'Times New Roman',serif; font-size: 12pt; line-height: 150%; margin-bottom: 6pt; margin-left: 1cm; margin-right: 0cm; margin-top: 0cm;"> Da kan vi gå videre. //Fra kykkelipi (1969)//

====<span style="font-family: 'Times New Roman',serif; font-size: 16px; line-height: 24px; margin-bottom: 6pt; margin-left: 1cm; margin-right: 0cm; margin-top: 0cm;">God dag er et dikt av Jan Erik Vold og kommer fra diktsamlingen Kykkelipi fra 1969. Jan Erik Vold stammer fra diktergenerasjonen som var misfornøyde med den eksisterende modernismen som hadde stivnet i sitt tunge symbolspråk. Han la vekt på å innføre et språk som var forståelig for folk flest og diktet om hverdagslige og konkrete objekter. Som du ser på diktet er språket enkelt og lett forståelig og diktningen består av hverdagslige og konkrete objekter. Selv om dette kanskje er et vanskelig dikt å forstå hele betydningen til så er det et dikt som har alle kjennetegn ved modernistisk diktning og Jan Erik Vold sin diktning. ====

<span style="color: black; display: block; font-family: 'Times New Roman',serif; font-size: 12pt; text-align: center;">Jeg ser på den hvide himmel, jeg ser på de gråblå skyer, jeg ser på den blodige sol.
 * **<span style="color: black; font-family: 'Times New Roman',serif; font-size: 12pt;">Jeg ser **

Dette er altså verden. Dette er altså klodernes hjem.

En regndråbe!

Jeg ser på de høie huse, jeg ser på de tusende vinduer, jeg ser på det fjerne kirketårn.

<span style="color: black; display: block; font-family: 'Times New Roman',serif; font-size: 12pt; text-align: center;">Dette er altså jorden. Dette er altså menneskenes hjem.

De gråblå skyer samler sig. Solen blev borte.

Jeg ser på de velklædte herrer, jeg ser på de smilende damer, jeg ser på de ludende heste.

Hvor de gråblå skyer blir tunge.

Jeg ser, jeg ser... Jeg er vist kommet på en feil klode! Her er så underligt... || <span style="display: block; font-family: 'Times New Roman',serif; text-align: right;">Fra //Digte//, 1893

//<span style="font-family: 'Times New Roman',serif; font-size: 12pt; line-height: 150%;">”Jeg ser” //<span style="font-family: 'Times New Roman',serif; font-size: 12pt; line-height: 150%;"> er et dikt av Sigbjørn Obstfelder og er en del av diktsamlingen //Digte// fra 1893. Obstfelder var en pioner for modernismen i norsk lyrikk, selv om han egentlig er en nyromantisk dikter. Han tok i bruk denne lyrikken over 50 år før det for alvor ble en litterær retning i Norge. Diktet er preget av ensomhet, undring, angst og fremmedfølelse og er melodiøst på grunn av Obstfelders store musikkinteresse. Det spesielle ved dette diktet som gjør det annerledes enn andre på den tiden er versene ikke står ordnet i jevne strofer med rett venstremarg. Noen strofer er lange og andre er bare på en linje. Versene har svært varierende lengde og to ord på en linje forekommer. Han bruker innrykk av ulik bredde og en svært variert tegnsetting. Han bruker lite med enderim og fokuserer heller på rytmen over diktet.

<span style="font-family: 'Times New Roman',serif; line-height: 24px;">Av <span style="font-family: 'Times New Roman',serif; line-height: 24px;">Magnus Torske, 3STE

<span style="color: black; font-family: 'Times New Roman',serif; font-size: 12pt; line-height: 150%;">Kilder: <span style="color: black; font-family: 'Times New Roman',serif; font-size: 12pt; line-height: 150%;">[] <span style="color: black; font-family: 'Times New Roman',serif; font-size: 12pt; line-height: 150%;">[] <span style="color: black; font-family: 'Times New Roman',serif; font-size: 12pt; line-height: 150%;">[]