forklare+grammatiske+særtrekk+ved+norsk+språk,+sammenlignet+med+andre+språk

Det norske språket har mange likheter med andre språk, men det norske språket har også flere forskjeller. Å sammenlikne språklige særtrekk ved et språk i forhold til andre språk er en egen språkvitenskapelig disiplin som kalles sammenliknende språkvitenskap. I møtet med andre språk, er det lett å oppdage hvilke språklige trekk ved norsk som skiller seg fra andre språk, og hvilke språklige trekk som er felles med andre språk. Språket er sammensatt av forskjellige språklige sektorer eller områder. Ofte regner vi med seks slike: · **Fonologi: **Omfatter de lydige forholdene i språket, altså hvordan vi uttaler vokalene, konsonantene og kombinasjoner av disse i et språk · **Morfologi: **Omfatter de grammatiske formene i språket, for eksempel presensformer av verb og bestemte former av substantiv · **Syntaks: **Omfatter setningsoppbygningen, det vil si hvordan setningene er bygd opp ved hjelp av ord til kortere eller lengre enheter · **Leksikon: **Omfatter ordene i språket, den såkalte ordlæren eller leksikonet · **Semantikk: ** Omfatter innholdet i ordene og innholdet i den språklige framstillingen · **Prosodi: **Omfatter trykkforholdene i ordene, lengdeforholdene i stavelsene og setningsmelodien  Syntaks er altså hvordan språklige tekster er bygd opp av setninger, hvordan setningene er sammensatt av setningsledd, og hvordan setningsleddene er laget av ord som hører til forskjellige ordklasser. Setningsleddenes oppgave i setningen kommer fram ved den plasseringen de har i setningen, eller gjennom endelsene som blir lagt til ordene i setningen. I norsk kommer funksjonen ordene har, svært ofte fram ved den plasseringen de har i setningen - som for eksempel subjektfunksjonen og objektfunksjonen. Leddene i norske setninger har derfor en nokså fast plassering. Men fast leddstiling er ikke noe som er spesielt for norsk, men for mange språk. <span style="font-family: "Arial","sans-serif"; font-size: 10.0pt; line-height: 115%;">Ofte tar vi utgangspunkt i de tre leddene subjekt, verbal og objekt når vi skal gjøre greie for hva som er den karakteristiske rekkefølgen av ordene i et språk. Dersom vi sammenlikner den normale rekkefølgen leddene har i alle verdens språk - er det tre leddmønstre som peker seg ut. <span style="font-family: Arial,sans-serif; font-size: 10pt; line-height: 115%;">1. <span style="font-family: "Arial","sans-serif"; font-size: 10.0pt; line-height: 115%;">SVO-språk: Betyr at subjektet er plassert før verbalet, som igjen er plassert før objektet. Eks: Gutten kjøper epler. <span style="font-family: Arial,sans-serif; font-size: 10pt; line-height: 115%;">2. <span style="font-family: "Arial","sans-serif"; font-size: 10.0pt; line-height: 115%;">SOV-språk: Betyr at subjektet er plassert før objektet, som igjen er plassert før verbalet. Eks: Gutten epler kjøper. <span style="font-family: Arial,sans-serif; font-size: 10pt; line-height: 115%;">3. <span style="font-family: "Arial","sans-serif"; font-size: 10.0pt; line-height: 115%;">VSO-språk: Betyr at verbalet kommer før subjektet, som igjen er plassert før objektet. Setningen vil da se slik ut: Kjøper gutten epler. <span style="font-family: "Arial","sans-serif"; font-size: 10.0pt; line-height: 115%;">Norsk hører til SVO-gruppen sammen med de fleste europeiske språkene og dessuten thai, vietnamesisk, kinesisk osv. Men disse hovedmønstrene blir selvfølgelig ikke alltid fulgt. <span style="font-family: "Arial","sans-serif"; font-size: 10.0pt; line-height: 115%;">I norsk er leddplasseringen styrt av at setningsleddene har faste plasser i setning. Sammen med de andre nordiske språkene, tysk, engelsk og fransk er norsk også et såkalt plassholderspråk. //<span style="font-family: "Arial","sans-serif"; font-size: 10.0pt; line-height: 115%;">Tonem språk // <span style="font-family: "Arial","sans-serif"; font-size: 10.0pt; line-height: 115%; mso-ansi-language: NO-NYN;">Norsk har også et tonem språk. <span style="font-family: "Arial","sans-serif"; font-size: 10.0pt; line-height: 115%;">Tonem språk er når to ord høres like ut, men har forskjellige betydninger. Det norske språket kan da brukes slik at måten ordet blir sagt på gjør at ordene likevel blir forskjellige. Denne måten å utrykke forskjeller i ord på er svært lite utbredt andre steder i verden. Norsk er derfor sjeldent på dette området. <span style="font-family: "Arial","sans-serif"; font-size: 10.0pt; line-height: 115%;"> Morfologi er altså hvordan ordene er bygd opp. Ofte skiller man mellom bøyning og ordlaging. Det er bøyning når vi for eksempel legger grammatiske endelser til et ord som blant annet i substantivformene gutt-gutt**en**-gutt**er**-gutt**ene** og i adjektivformene dig**er**-dig**ert**-dig**re.** <span style="font-family: "Arial","sans-serif"; font-size: 10.0pt; line-height: 115%;">Vi har ordlaging når nye ord blir laget. Det er to hovedmåter å lage ord på i norsk. Nye ord kan lages på grunnlag av eldre ord ved at spesielle tillegg blir lagt til ordet. Denne typen ord kaller vi for avledning. Nye ord kan vi også lage ved en sammensetning av to eller flere ord, for eksempel trikkeskinnene og oljeinstallasjonsblokk. <span style="font-family: "Arial","sans-serif"; font-size: 10.0pt; line-height: 115%;">De nordiske språkene går langt i å lage sammensatte ord ved hjelp av andre ord. Det samme mønsteret finner vi tysk og finsk. Det er ikke mulig å sette opp generelle regler for sammensatte ord på norsk. Et karakteristisk trekk ved norske sammensetninger er at de vanligvis har en trangere betydning enn summen av enkeltordene som går inn i sammensetningen, som for eks at blåbær er mye mer begrenset enn blå bær, og betydningen av grønnsak er mer begrenset enn betydningen av grønn sak. <span style="font-family: "Arial","sans-serif"; font-size: 10.0pt; line-height: 115%;">Det finnes flere ulike bøyningstyper på norsk, men det er vanskelig å si om det er et språk med lite eller mye bøyning. Det er språk med mye mindre bøyning enn norsk, og det er språk med mye mer omfattende bøyning enn oss. For eksempel tysk og fransk har mye mer omfattende bøyning enn norsk. Mens latin og russisk har et enda mer omfattende bøyningssystem. For å ikke snakke om eskimoisk. <span style="font-family: "Arial","sans-serif"; font-size: 10.0pt; line-height: 115%;"> Tallet på vokaler og konsonanter varierer nokså mye fra språk til språk. //<span style="font-family: "Arial","sans-serif"; font-size: 10.0pt; line-height: 115%;">Problematiske vokaler i norsk //<span style="font-family: "Arial","sans-serif"; font-size: 10.0pt; line-height: 115%;"> Det ser til at det minste antallet vokaler som kan finnes i et språk er tre. I klassisk arabisk og i noen vestarabiske dialekter har en bare de tre vokalene: i, a og u. Det er svært få språk som har så få. Også fire vokaler er svært sjeldent. Femvokalsystem er derimot veldig mange språk som har. Dette er det vanligste vokalsystemet i verden når vi ser på antallet språk. Systemet med fem vokaler finnes i spansk, gresk, tsjekkisk, kinesisk, russisk og japansk. Tyrkisk og finsk har åtte vokaler. Mens norsk og svensk har derimot hele ni vokaler, mens dansk har så mange som ti vokaler. Vietnamesisk har hele 12. <span style="font-family: "Arial","sans-serif"; font-size: 10.0pt; line-height: 115%;">Det at vokalsystemene i de forskjellige språkene er så ulike ikke bare når vi tenker antall vokaler, men også når det gjelder uttalen av dem, gjør det til en utfordring å lære seg et fremmedspråk. For mange utlendinger er det særlig disse vokalene i norsk som byr på problem: Vokalen U er en lyd som er vanskelig for mange utledninger, og det skal nokså mye øvelse til for å greie denne lyden. Den lange u-en i gul er det bare noen få språk i tillegg til norsk som har, blant andre mongolsk. Y og Ø er det svært få språk som har. Utlendinger vil ofte ha store problemer med å skille disse vokalene fra I og E. Vokalen Æ mangler også i mange språk, og er derfor vanskelig å skille fra A og E. //<span style="font-family: "Arial","sans-serif"; font-size: 10.0pt; line-height: 115%;">Konsonantsystemet //<span style="font-family: "Arial","sans-serif"; font-size: 10.0pt; line-height: 115%;"> Skarre-r er ikke særlig vanlig i språkene i verden. Denne lyden finner vi stort sett bare i fransk, tysk, dansk, svensk og så litt i norsk. Rulle-r er altså den dominerende r-lyden. <span style="font-family: "Arial","sans-serif"; font-size: 10.0pt; line-height: 115%;">Ellers er kj-lyden som vi har i norsk, en sjelden lyd i språkverdenen. Lyden finnes stort sett bare i norsk, svensk, tysk, bengali og mandarin. I noen språk har en derimot en lyd som minner mye om kj-lyden, nemlig ach-lyden, som for eksempel finnes i gresk, tysk og vietnamesisk. <span style="font-family: "Arial","sans-serif"; font-size: 10.0pt; line-height: 115%;">Sj-lyden er svært vanlig, men det er også språk som mangler den, for eksempel dansk og finsk. <span style="font-family: "Arial","sans-serif"; font-size: 10.0pt; line-height: 115%;"> //<span style="font-family: "Arial","sans-serif"; font-size: 10.0pt; line-height: 115%;">Trykkforhold //<span style="font-family: "Arial","sans-serif"; font-size: 10.0pt; line-height: 115%;"> I norsk ligger hovedtrykket på den første stavelsen i ordene. I norrønt kunne derimot trykket være jevnt fordelt i en del ord, såkalte jamvekstord, for eksempel vera. <span style="font-family: "Arial","sans-serif"; font-size: 10.0pt; line-height: 115%;">I mange tostavelsesord som vi har lånt inn i norsk blant annet fra tysk, latin og gresk, er derimot hovedtrykket på den andre stavelsen eller den siste stavelsen i ordet. <span style="font-family: "Arial","sans-serif"; font-size: 10.0pt; line-height: 115%;">Det er ikke uvanlig i mange språk at trykket ligger på den første stavelsen i ordet. Dette er hovedregelen i de germanske språkene (med delvis unntak av engelsk) og dessuten i finsk og tsjekkisk, ungarsk, tyrkisk og tamil. <span style="font-family: "Arial","sans-serif"; font-size: 10.0pt; line-height: 115%;">I fransk, persisk og hebraisk ligger derimot hovedtrykket på den siste stavelsen i ordet. Også i spansk, portugisisk, italiensk, rumensk og polsk har som regel hovedtrykket på den andre stavelsen. <span style="font-family: "Arial","sans-serif"; font-size: 10.0pt; line-height: 115%;">I russisk og serbokratisk varierer trykket fra ord til ord uten tilsynelatende faste regler. //<span style="font-family: "Arial","sans-serif"; font-size: 10.0pt; line-height: 115%;">Ortofonsk språk // <span style="font-family: "Arial","sans-serif"; font-size: 10.0pt; line-height: 115%; mso-ansi-language: NO-NYN;">Det norske språket er også et ortofonsk språk. Når en nordmann snakker er talemålet i stor grad i samsvar med skriftspråket. Ivar Aasen var en av de som ønsket at norsk skulle bli et mer ortofonsk språk ettersom vi var svært preget av det danske talemålet. <span style="font-family: "Arial","sans-serif"; font-size: 10.0pt; line-height: 115%;">Han mente at det danske talemålet ikke gikk i samsvar med deres skriftspråk. Selv om vi i dag har et veldig ortofont språk, er finsk et enda mer ortofonsk språk enn norsk. Norsk har med årene tatt i bruk mange ord fra det engelske språket. Det engelske språket er i motsetning til norsk ikke veldig ortofont. Det kan ha gjort i vil kanskje gjøre norsk mindre ortofont. <span style="font-family: "Arial","sans-serif"; font-size: 10.0pt; line-height: 115%;"> //<span style="font-family: "Arial","sans-serif"; font-size: 10.0pt; line-height: 115%;">Påvirkning fra engelsk // <span style="font-family: "Arial","sans-serif"; font-size: 10.0pt; line-height: 115%;">Når det kommer til relasjonene mellom norsk og engelsk vet vi at det norske språket som sagt har fått en stor innflytelse fra det engelske. På den ene siden har det med at det engelske språket er et internasjonalt språk som brukes verden rundt. I tillegg er språkene relativt like siden de kommer fra samme språkgren, germansk språk. Nordmenn stjeler stadig nye ord fra det engelske språket og fornorsker dem. Likevel er det blitt mindre vanlig å fornorske ordene med norske skrivemåter, ordene blir som regel skrevet slik de blir skrevet på engelsk. På denne måten kan vi se at norsk blir mer og mer påvirket av engelsk. Om det er en utvikling som vil bli større eller mindre med årene er vanskelig å si. <span style="font-family: "Arial","sans-serif"; font-size: 10.0pt; line-height: 115%;">Noen eksempler på at norsk har fått påvirking fra det engelske språket er følgende ord.: <span style="font-family: "Arial","sans-serif"; font-size: 10.0pt; line-height: 150%;">ENGELSK || <span style="font-family: "Arial","sans-serif"; font-size: 10.0pt; line-height: 150%;">NORSK || <span style="font-family: "Arial","sans-serif"; font-size: 10.0pt; line-height: 150%; mso-ansi-language: EN-US;">BASKETBALL à <span style="font-family: "Arial","sans-serif"; font-size: 10.0pt; line-height: 150%; mso-ansi-language: EN-US;"> <span style="font-family: "Arial","sans-serif"; font-size: 10.0pt; line-height: 150%; mso-ansi-language: EN-US;">SOFA à <span style="font-family: "Arial","sans-serif"; font-size: 10.0pt; line-height: 150%; mso-ansi-language: EN-US;"> <span style="font-family: "Arial","sans-serif"; font-size: 10.0pt; line-height: 150%; mso-ansi-language: EN-US;">TO CHILL à <span style="font-family: "Arial","sans-serif"; font-size: 10.0pt; line-height: 150%; mso-ansi-language: EN-US;"> <span style="font-family: "Arial","sans-serif"; font-size: 10.0pt; line-height: 150%; mso-ansi-language: EN-US;">TO DIGG (å grave) à <span style="font-family: "Arial","sans-serif"; font-size: 10.0pt; line-height: 150%; mso-ansi-language: EN-US;"> <span style="font-family: "Arial","sans-serif"; font-size: 10.0pt; line-height: 150%;">TENNIS à <span style="font-family: "Arial","sans-serif"; font-size: 10.0pt; line-height: 150%;"> <span style="font-family: "Arial","sans-serif"; font-size: 10.0pt; line-height: 150%;">NICE à <span style="font-family: "Arial","sans-serif"; font-size: 10.0pt; line-height: 150%;"> || <span style="font-family: "Arial","sans-serif"; font-size: 10.0pt; line-height: 150%;">BASKETBALL <span style="font-family: "Arial","sans-serif"; font-size: 10.0pt; line-height: 150%;">SOFA <span style="font-family: "Arial","sans-serif"; font-size: 10.0pt; line-height: 150%;">CHILLE <span style="font-family: "Arial","sans-serif"; font-size: 10.0pt; line-height: 150%;">Å DIGGE, DIGG (å like) <span style="font-family: "Arial","sans-serif"; font-size: 10.0pt; line-height: 150%;">TENNIS <span style="font-family: "Arial","sans-serif"; font-size: 10.0pt; line-height: 150%;">NICE || <span style="color: #444444; font-family: "Arial","sans-serif"; font-size: 10.0pt;"> <span style="mso-ansi-language: NO-NYN; mso-ascii-font-family: Calibri; mso-bidi-font-family: Calibri; mso-fareast-font-family: Calibri; mso-hansi-font-family: Calibri;">- Marianne Røskeland, Jannike Ohrem Bakke, Liv Marit Aksnes, Gunnstein Akselberg: Panorama, læreboken VG1, Gyldendal 2009 <span style="mso-ansi-language: NO-NYN; mso-ascii-font-family: Calibri; mso-bidi-font-family: Calibri; mso-fareast-font-family: Calibri; mso-hansi-font-family: Calibri;">- <span style="color: black; font-family: "Tahoma","sans-serif"; font-size: 9.0pt; line-height: 115%; mso-ansi-language: NO-NYN;">[] <span style="mso-ansi-language: NO-NYN; mso-ascii-font-family: Calibri; mso-bidi-font-family: Calibri; mso-fareast-font-family: Calibri; mso-hansi-font-family: Calibri;">- <span style="color: black; font-family: "Tahoma","sans-serif"; font-size: 9.0pt; line-height: 115%; mso-ansi-language: NO-NYN;">[]
 * __<span style="font-family: "Arial","sans-serif"; font-size: 10.0pt; line-height: 115%;">En sammenliknende beskrivelse av norsk språk __**<span style="font-family: "Arial","sans-serif"; font-size: 10.0pt; line-height: 115%;">
 * <span style="font-family: "Arial","sans-serif"; font-size: 10.0pt; line-height: 115%;">Særtrekk ved norsk syntaks **<span style="font-family: "Arial","sans-serif"; font-size: 10.0pt; line-height: 115%;">
 * <span style="font-family: "Arial","sans-serif"; font-size: 10.0pt; line-height: 115%;">Morfologi: ordlaging og bøyning **<span style="font-family: "Arial","sans-serif"; font-size: 10.0pt; line-height: 115%;">
 * <span style="font-family: "Arial","sans-serif"; font-size: 10.0pt; line-height: 115%;">Fonologi: vokaler, konsonanter og trykk **<span style="font-family: "Arial","sans-serif"; font-size: 10.0pt; line-height: 115%;">
 * __Kilder__**