Inger+Hagerup

Inger Hagerup var en norsk lyriker som levde fra 1905 til 1985. Inger hagerup er mest for sin lyrikk, men hun har også skrevet både skuespill og hørespill. Hun ble født den 12. april 1905 i Bergen, og het da Inger Johanne Halsør. Faren hennes døde da hun var 5 år og sammen med hennes mor måtte de i flere år flytte rundt i landet for å finne et passende leverbrød. Til slutt slo seg ned i Nordfjord og senere i Volda på Sunnmøre. Her tok hun eksamen, før hun ble sendt på handelshøyskolen i Oslo. På dette tidspunktet startet hun sin dikting på alvor. I Oslo møtte hun også Anders Hagerup som hun giftet seg med. Inger og Anders fikk to barn, Helge og Klaus, som begge er ganske kjente forfattere.
 * Bakgrunn **

Inger var ikke bare opptatt av lyrikk. Da hun ble eldre, engasjerte hun seg stadig mer i politikken. Hun studerte blant annet fiologi i noen år og arbeidet i Norsk Barneblad (1927-1931). Som 20-åring meldte hun seg på tidskriftet Den Røde Ungdom. Samtidig fikk hun jobb i Dagbladet som korrekturleser der hun også skrev dikt og brev. I 1939 debuterte hun med diktsamlingen «Jeg gikk meg vill i skogene».

I 1943 måtte Inger og Anders Hagerup flykte til Sverige, da de begge var aktive i illegalt arbeid under 2. verdenskrig. Siden det gav hun ut 6 nye diktsamlinger. Mye av diktingen hennes er inspirert av Arnulf Øverland. Under andre verdenskrig skrev hun flere kamplyrikk og blant disse skrev hun Aust Vågøy som jeg skal straks skal fortelle mer om. Den siste halvdelen av livet hennes bodde hun i Fredrikstad, der hun døde i 1985.

"Aust-Vågøy" er tittelen på diktet, og det ble utgitt i diktsamlingen "Videre" i 1945. Diktet handler om tyskernes angrep på Aust-Vågøy under 2.verdenskrig. Inger Hagerup levde under krigen, og diktet er trolig basert på hva hun selv opplevde. Diktet kan ha flere budskap avhengig av hvordan man tolker det; for eksempel er et veldig enkelt budskap, rett og slett at krig kun fører med seg sorg.
 * Diktet - "Aust-Vågøy" **

Diktet er nasjonalistisk, og det blir ofte brukt pronomenene "våre" og "oss" ("de brente våre gårder" og "de kuer aldri oss"). Mennene som står bak de grusomme handlingene blir beskrevet som "de", noe som gir en oppfatning at det er fremmede eller ukjente menn. Det er beskrevet en trist og sjokkerende handling, der mennene som kommer, blir beskrevet som blodtørstige slaktere som ønsker å utrydde befolkningen. Som det står skrevet: "De brente våre gårder. De drepte våre menn." Den siste strofen forteller oss at de gjenlevende står sammen, og ikke vil la seg bli holdt nede av tyskerne. Hvis man går mer i dybden kan diktet være et eksempel på hvordan livet vårt kan arte seg. Vi vil oppleve motgang, trange tider og større eller mindre problemer, som mennesker. Da er det viktig at vi alltid er positive og ikke blir holdt nede. Etter å ha lest diktet, virker som at Inger Hagerup så på tyskerne som mordere, noe som er helt forståelig, siden hun opplevde krigen på nært hold. Det er et trist og tankevekkende dikt som har en klar mening. I de to siste strofene virker som hun prøver å forklare, at mennesker som er i "samme båt," holder sammen. Temaet i diktet er også svært aktuelt den dag i dag, nå som det pågår flere voldelige kriger. Diktet viser at krig kun skaper sorg og smerte. Diktet sier at vi aldri må la noe holde oss nede, selv i vanskelige tider, og selfølgelig får diktet frem at krig er sorgfullt. Personlig likte jeg diktet, mye p.g.a. den enkle oppbygningen, og det klare budskapet. Diktet hadde også en enkel og fast rytme og var svært lettlest. Dette er et bevisst virkemiddel, og typisk for krigslyrikken. Diktene skulle inneholde få språklige bilder og symboler, så det skulle være lett å huske.

Bibliografi

 * //Jeg gikk meg vill i skogene//, [|1939]
 * //Aust-Vågøy//, [|1941]
 * //Flukten til Amerika//, [|1942]
 * //Videre//, Stockholm [|1944], Oslo [|1945]
 * //Den syvende natt//, [|1947]
 * //Sånn vil du ha meg. 30 utvalgte dikt om kjærlighet//, [|1949]
 * //Så rart// (barnevers), [|1950]
 * //Mitt skip seiler//, [|1951]
 * //Hilsen fra Katarina// (hørespill), [|1953]
 * //Den tredje utvei// (hørespill), [|1953]
 * //En te med sitron// (hørespill), [|1953]
 * //Drømmeboken//, [|1955]
 * //Den tredje utvei// (drama), [|1956]
 * //Strofe med vinden//, [|1958]
 * //Lille Persille// (barnevers), [|1961]
 * //Fra hjertets krater//, [|1964]
 * //Dikt i utvalg//, [|1965]
 * //Det kommer en pike gående// (erindringsbok), [|1965]
 * //Hva skal du her nede?// (erindringsbok), [|1966]
 * //Trekkfuglene og skjæra//, [|1967]
 * //Ut og søke tjeneste// (erindringsbok), [|1968]
 * //Den sommeren// (barnevers), 1971
 * //Østenfor kjærlighet, vestenfor drøm// (noveller, ved [|Karin Beate Vold] ), [|1977]
 * //Samlede dikt//, [|1985]
 * //Lykke//, 1985

Hørespill

 * //Februarrevolusjonen 1848// (sammen med [|Anders Hagerup], produsert 1948)
 * //Hilsen fra Katarina// (produsert 1948, reprise 1949, produsert 1959, reprise 1960, 1973 og 1984)
 * //Eldre velsituert ektepar// (produsert 1949)
 * //Kabalen// (produsert 1950)
 * //Togstans// (produsert 1952, reprise 1952, produsert 1959, reprise 1962)
 * //Skål for Astrid// (produsert 1956, reprise 1957 og 1975)
 * //En te med sitron// (produsert 1959, reprise 1980 og 1984)
 * //Den tredje utvei// (produsert 1959, reprise 1980)
 * //På trappen til Eidsvolll-bygningen// (sammen med Anders Hagerup, produsert 1964)
 * //Jeg kom først pappa// (produsert 1968, reprise 1968 og 1980)
 * //En spøkelseshistrorie// (produsert 1968, reprise 1968)

Priser og utmerkelser

 * [|Gyldendals legat] [|1944]
 * [|Doblougprisen] [|1962]

[] [] []
 * Kilder:**