Rettskrivingsreformene+på+1900-tallet

toc

Bakgrunn
I løpet av 1900-tallet ble det utviklet flere [|rettskrivningsreformer i Norge]. Utviklingen av de to skriftspråkene, landsmål og riksmål, hadde akkurat begynt og mange ønsket at disse etter hvert skulle bli så like som mulig. Særlig i skolen var det forvirrende med to skriftspråk. Likevel var det ikke dette som var viktigst; det viktigste var å fornorske disse to skriftspråkene slik at de rett og slett ble mindre "danske". Mot slutten av unionen med Danmark, som ble oppløst i 1905, stod nasjonalismen sentralt i Norge. Man ønsket en egen norsk identitet og mente at et eget skriftspråk ville være sunt. Så i løpet av 1900-tallet ble skriftspråkene våre stadig endret og nye reformer ble utarbeidet slik at de skulle skille seg mer og mer fra det Danske skriftspråket. Den største kilden og årsaken til disse reformene var talemålet; man ønsket at det norske skriftspråket skulle ligne mer talemålet i dette landet. Blant annet derfor ble det også utviklet to skriftspråk, siden dialektene var så ulike.

1901-reformen
Det første vedtaket kom i 1901 og omhandlet landsmålet. Reformen gikk ut på at man blant annet skulle kutte ut stor bokstav i substantiv og flertallsending i verb. Dette hadde man i dansk.


De neste reformene kom i 1907 der man ønsket å bruke p, t og k i slutten av ord istedet for b, d og g som var vanlig i dansk. 1907 var et viktig år der mange nye reformer ble vedtatt, der også aa ble erstattet med å. I tillegg skulle man bruke dobbel konsonant i slutten av ord for å markere kort konsonant, som egg og ikke æg, man skulle ha flertall i substantiv slik at det for eksempel ble hest**er** og ikke hest**e**. Dette skilte riksmålet ytteligere fra det danske skriftspråket.

1910-reformen
 Ti år senere kom 1910-reformen som hadde til formål å samle riksmålet og landsmålet. I denne reformen kom flere ord som vi bruker i dag; - Mellom (før millom) - Før (Fyrr) - Sjåfør (chauffeur) - Sjokolade (chocolade)




1917-reformen
Til å begynne med kom nynorsk- og riksmål/ bokmålreformene hver for seg, men fra 1917 kom de felles.

1938-reformen
Dette året ble riksmål endret til bokmål, og landsmål ble hetende nynorsk. I 1938 fulgte nok en reform som hadde til hensikt å samle riksmålet og landsmålet, og i 1941 kommer «nazi-reformen» som blant annet forandret skrivemåten på jente til «gjente»...

1940-1945
 ...

1959-reformen
Læreboknormalen i 1959 var den siste reformen som både omhandlet nynorsk og bokmål, men var mye mindre radikale enn -38-reformen.

I nyere tid
I 1981, 1986 og 2005 fulgte de tre siste rettskrivningsreformene som alle omhandlet bokmålet.

Oppsummering
Bygderne ble til bygdene Kilde: [] > ||
 * **Årstall** || **Hva** || **Hvordan** ||
 * 1901 || Landsmålet reformeres || Store bokstaver i substantiver og flerendinger gikk bort ||
 * 1907 || Dansk -norsk blir norsk riksmål || Norsk-dansken blir fornorsket, senere kjent som bokmål. Dobbelkonsonant forsvant. Og det ble brukt p, t og k istedenfor b, d og g ||
 * 1910 || Landsmålet blir reformert || Hestarne ble til hestane
 * 1917 || Landsmål og riksmål reformeres || Avstanden mellom de to skriftspråkene ble mindre, og det dukket opp et nytt språk- samnorsk. ||
 * 1929 || Nynorsk og bokmål || Landsmålet og riksmålet fikk nye navn, og det første til enda en reform i 1938. ||
 * 1940-1945 || Quisling og okkupasjon || Denne perioden kalles en parentes i språkhistorien. Det var landsmålet som ble "norskest" ||

//**Kilder**//
//Spenn for Vg3, lærebok i norsk (Jomisko m.fl., Cappelen 2008), s. 240-250// //http://nn.wikipedia.org/wiki/Bokm%C3%A5l [07.12.09]// //http://www.sprakrad.no/Politikk-Fakta/Fakta/Rettskrivingsreformer [07.12.09]//