Bendik+og+Årolilja

media type="custom" key="20940388" width="190" height="190" = Bendik og Årolilja = Bendik og Årolilja er et godt eksempel på en riddervise. Den forteller historien om Bendik, en ung og modig ridder og den flotte unge jomfruen Årolilja som er kongsdatter. Det finnes 48 versjoner av visen, noen av versjonene er lange, mens andre av versjonene er mye kortere og mye mindre detaljerte. Hele visen består av fire linjer lange strofer, i vår versjon er det et etterstev på første og siste strofe:

1. Bendik ri åt Sølondo ville han skòda møy; han var kje lagje til att'e koma difor så laut han døy. - Årolilja, kvi søve du så lengje

Visa begynner med at Bendik rir til kongsgården i håp om å skaffe seg en kone. Og naturligvis faller han med en gang for Årolilja, dessverre for dem begge har de ikke kongens velsignelse til en slik kjærlighet. Og kongen bygger «gullbrautine» ( gull-laga trapp eller bru i jomfruburet.) Og sier at en hver person som trosser hans forbud om å gå her må bøte med livet:



6 . Kongjen byggjer gullbrautine Både breie og håge: “Den som dei i løyndo trør, Han skò live låte!”

Men Bendik blir ikke redd av den grunn, om dagen drar han ut og jakter mens han om kvelden besøker Årolilja i all hemmelighet. Men dette kan ikke vare evig, og de blir forrådt av en «smådrengji» som forteller kongen om Bendiks nattlige besøk til Årolilja, da blir kongen harm og gir ordre om å få Bendik arrestert. Mennene, uansett hvor mange og hvor sterke de var, fikk ikke ordentlig tak på Bendik. Da kom drengen igjen med sine slue triks, han ba dem ta Bendik og binde han med Åroliljas hår, for han ville ikke ha hjertet til å rive i stykker håret hennes. Kongen har bestemt seg for å ta livet til Bendik akkurat som han tidligere har understreket at han vil gjøre med alle som trosser hans forbud, til og med når Årolilja faller på knærne og trygler om at han må la Bendik leve holder han på sitt. Deretter kommer dronningen Mari til kongen for å be han spare Bendik, de hadde hatt et lignende forhold selv. Kongen husker dette men sier at han ikke under noen omstendigheter kommer til å ombestemme seg. Alle og alt som lever, til og med trær og blomster ber for Bendik. Men Kongen er like standhaftig og ender med og drepe Bendik likeså, som følge av dette dør Årolilja av sorg.

45) Utfyre kyrkjedynni Der laut han Bendik døy;  I kyrkja, fure altaren,  Der sprakk hass vene møy

Kongen uvitende om Åroliljas død er svært fornøyd med å ha drept Bendik, men når mennene han har sendt for å hente henne kommer tilbake med nyheten blir han svært lei seg. Dronningen skjenner på han og sier:

50) “Høyr du det, du kongjen, Så stolt’e som du står:  Inkje hev du dotter,  Alli fær du måg!”

50) “Hør det, du Kongen, Så stolt som du der står:  Ikke har du datter,  Ikke får du svigersønn”

Plutselig går det opp for kongen at han har gjort en feil og at de to faktisk elsket hverandre (fy han er treig i fatninga). Han angrer veldig og sier at om han hadde visst dette i går skulle ikke Bendik mistet livet, men nå var det for sent og det eneste han kan gjøre er å begrave dem. De begraves på hver sin side av kirken og opp av hver grav vokser det liljeblomster, liljeblomstene vokser over kirketaket og på midten møtes de og vokser inn i hverandre. Visen har ingen unik symbolikk det er en riddervise og mye av symbolismen i denne visen går igjen i flere andre ridderviser. Den forteller enkelt og greit om et ungt par som dør tragisk, fordi de ikke kan få hverandre. De mest innlysende koblingene med ridderkultur, er gullbroen/trappen til Åroliljas rom, og blomstene som på slutten som vokser sammen, disse ser vi i riddervisen Tristan og Isolde også. En annen ting som gjør at den tar avstand fra norrøn dikting og ligner mer på ridderviser er måten Bendik uttrykker sin kjærlighet for Årolilja:

10. “Eg tikje så vent om ditt gule hår, Som epli dei dryp på kviste – Sæl er den som deg må få, Gud bære den som skò misse!

Til og med i Gunnlaug Ormstunges saga, den sagaen i norrøn dikting som er det nærmeste man kommer norrøn romanse, vises det lite følelser. Her er helga vakker, Gunnlaug er modig, de elsker hverandre og det er det. Det fins ingen lange følelsesfylte deler her slik det gjør i Bendik og Årolilja, Et annet eksempel er døden til Årolilja; hun dør i SORG. Helga derimot i er svært lei seg etter Gunnlaugs død men dør ikke av det. Det kan ved første blikk være svært vanskelig og se at visen er basert på en norrøn saga – sagaen om Hagbard og Signe. Historien er svært lik: Hagbard forelsker seg i Signe, men Signes far er i mot ekteskapet. Hagbard besøker Signe i all hemmelighet men en tjener forteller signes far om det og han blir hengt. Signe setter dermed rommet sitt i brann og dør på en mye mindre romantisk måte enn det Årolilja dør, dessuten ender sagaen mye blodigere enn visen til Bendik og Årolilja. Der møtes Bendik og Årolilja igjen i døden med blomstene som vokser opp av gravene deres og sammen. I Hagbard og Signes saga skjer det ikke noe slikt, istedenfor blir det litt mer hevn og straff som er så klassisk for den norrøne sagastilen. Hagbard blir hengt, Signe dør i brannen og tjeneren som sladret blir levende begravd. Men til syvende og sist er det en riddervise. Den harenderim, noe som gjør at den er lett og huske og gjør at den kan framføres med musikk. Den må kunne huskes fordi svært få var såpass lærde at de kunne lese og skrive og måtte dermed kunne det på rams. Grunnen til at de er lange er fordi at dans var den eneste måten for folk og ta på hverandre og være nære, da dette ellers var tabu. [|http://www.youtube.com/watch?v=GekKPIcoB]