Vg3+Krigslitteratur

Krigslitteratur
// Arnulf Øverland (1889─1968) //

Du må ikke sove
 * || "Du må ikke sove! Du må ikke sove! Du må ikke tro, at du bare har drømt!" ||

Jeg våknet en natt av en underlig drøm det var som en stemme talte til meg fjern som en underjordisk strøm- og jeg reiste meg opp: Hva er det du vil meg?

− Du må ikke sove! Du må ikke sove. Du må ikke tro at du bare har drømt I går ble jeg dømt I natt reiste de skafottet i gården De henter meg klokken fem i morgen

Hele kjelleren her er full og alle kaserner har kjeller ved kjeller Vi ligger og venter i stenkalde celler Vi ligger og råtner i mørke hull!

Vi vet ikke selv hva vi ligger og venter og hvem der kan bli den neste de henter Vi stønner vi skriker - men kan dere høre? Kan dere absolutt ingen ting gjøre?

Ingen får se oss Ingen får vite hva der skal skje oss Ennu mer: Ingen kan tro hva her daglig skjer Du mener det kan ikke være sant så onde kan da ikke mennesker være Der fins da vel skikkelige folk i blant? Bror, du har ennu meget å lære!

Man sa: Du skal gi ditt liv om det kreves Og nu har vi gitt det - forgjeves, forgjeves Verden har glemt oss! Vi er bedratt! Du må ikke sove mer i natt!

Du må ikke gå til ditt kjøpmannskap og tenke på hva der gir vinning og tap! Du må ikke skylde på åker og fe og at du har mer enn nok med det!  Du må ikke sitte trygt i ditt hjem og si: Det er sørgelig, stakkars dem! Du må ikke tåle så inderlig vel den urett som ikke rammer deg selv! Jeg roper med siste pust av min stemme Du har ikke lov å gå der og glemme!

Tilgi dem ikke, de vet hva de gjør! De puster på hatets og ondskapens glør! De liker å drepe, de frydes ved jammer, de ønsker å se vår verden i flammer! De ønsker å drukne oss alle i blod! Tror du det ikke? Du vet det jo!

Du vet jo at skolebarn er soldater som stimer med sang over torg og gater og oppglødd av mødrenes fromme svik vil verge sitt land og gå i krig

Du kjenner det nedrige folke bedrag med heltemot og med tro og ære- du vet at en helt, det vil barnet være, du vet han vil vifte med sabel og flagg!

Og så skal han ut i en skur av stål og henge igjen i en piggtrådvase og råtne for Hitlers ariske rase! Du vet det er menneskets mening og mål!

Jeg skjønte det ikke. Nu er det for sent. Min dom er rettferdig. Min straff er fortjent Jeg trodde på fremgang, jeg trodde på fred på arbeid, på samhold, på kjærlighet! Men den som ikke vil dø i en flokk får prøve alene, på bøddelens blokk!

Jeg roper i mørket- å, kunne du høre Det er en eneste ting å gjøre: Verg deg, men du har frie hender! Frels dine barn! Europa brenner!

Jeg skaket av frost. Jeg fikk på meg klær Ute var glitrende stjerne vær Bare en ulmende stripe i øst varslet det samme som drømmens røst:

Dagen bakenom jordens rand steg med et skjær av blod og brann steg med en angst så åndeløs at det var som om selve stjernene frøs!

Jeg tenkte: Nu er det noe som hender.- Vår tid er forbi - Europa brenner!

//Diktet ble først trykket i Samtiden i 1935.// //Utgitt i diktsamlingen «Den røde front» i 1937.//

//"Du må ikke sove" lest av Arnulf Øverland//

media type="youtube" key="xwl2vLc8HoY" height="390" width="480"

=//Inger Hagerup (1905−1985)// =

Aust-Vågøy. Mars 1941

De brente våre gårder. De drepte våre menn. La våre hjerter hamre det om og om igjen.

La våre hjerter hugge med harde, vonde slag. De brente våre gårder. De gjorde det i dag.

De brente våre gårder. De drepte våre menn. Bak hver som gikk i døden, står tusener igjen.

Står tusen andre samlet i steil og naken tross. Å, døde kamerater, de kuer aldri oss. Fra //Videre,// 1944 (Stockholm)

media type="youtube" key="Ymc_PVna0uU" height="390" width="480"

=//Torborg Nedreaas// //(1906−1987)// =

=
[|KRUTTRØYK] ======

Fra //Bak skapet står øksen//, 1945

