Det+tornede+Tre

// Ynder du treet, da må du ei hade // // Den hvasse torn mellom blomster og blade; // // Da treet var ungt med den blødeste hud, // // Ble det et stanset, forkommet skud: // // En torn er en kvist, der har taget skade. //
 * __ Det tornede tre __**

// Tenk, hva et spirende liv må lide, // // Hvor mørket ruger og tåkene skride! // // Ja, se deg om på den fattige plett, // // Hvor treet led og ble tornekledt, // // Og bar dog blomster, duftenede, blide. //

// Blant all den glede, en vår utfolder, // // Er tornen et savn, som planten beholder. // // Den siger i vekstenes stumme sprog: // // "jeg sårer, men akk, jeg gjemmer //// dog // // en større smerte enn jeg forvolder." //



** Johan Welhaven **
==== Welhaven ble født 22.desember 1807 i Bergen. Han var sønn av Johan Ernst Welhaven og Elisabeth Margrethe Woltmann. Johan vokste opp i Domkirkegaten i Bergen. Han gikk da på Bergen katedralskole, der Lyder Sagen fikk stor innflytelse på han og hans dikting. ====

Welhaven var en typisk romantisk dikter, og var tilhenger av en streng oppbygd form, med fast rim og rytme i diktene sine. Andre dikt av Welhaven er blant annet ”sorg” og ”vår-stemning”.
==== Diktet ”Det tordnede tre” er skrevet av Johan Sebastian Welhaven, og ble utgitt i 1838. Welhaven regnes som en av de mest sentrale dikterne i norsk litteratur under første halvdel av 1800-tallet. I ettertid er han mest kjent som Henrik Wergelands poetiske og kulturpolitiske motpol, men han har også en posisjon i kraft av eget virke. Sammen var de frontfigurer for hver sin retning i et Norge som kjempet for å finne sin kulturelle og politiske profil etter 1814. ====
 * "Det tornede tre"**

==== Diktet er delt opp i tre vers, med fem strofelinjer i hvert vers. Den første assosiasjonen man får til diktet er at det handler om en tornebusk, som ikke har det godt med seg selv, og som lider. Men tornebusken er egentlig ment s om et symbol for Welhaven og hans tidligere lidelser. Tornene skal være ment som motgangen menneskene opplever, og blir et slags symbol på selvforsvar. Diktet er skrevet i en tradisjonell form med fast rim og rytme, hvor linjene rimer på hverandre med enderim. Det blir brukt både bokstavrim og stavingsrim, og rytme i diktet, noe som et typisk for Welhavens systematiske dikt. Teksten er særdeles skildrende, og får godt fram hvordan tornebusken har det og føler seg. Vi får vite at tornebusken, eller Welhaven, har hatt en tøff oppvekst. Det blir også brukt kontraster, hvor dikteren skiller mellom blomster og tornebusker. En blomst er et tegn på noe vakkert, mens en tornebusk blir forbundet med noe vondt. Når det kommer til virkemidler, er det mest innlysende at det blir brukt besjeling, som vil si at han gir tornebusken liv og menneskelige egenskaper. (”Da treet var ungt med den blødeste hud.”) ====

==== Temaet er sorg og lidelse, noe som er aktuelt den dag i dag. Budskapet kan være at det finnes mennesker som smiler utenpå, men som har det vondt inni seg. Eller som han skriver det selv, ”hvor treet led og ble tornekledt, og bar dog blomster, duftende blide” ====

[[image:thorns.jpg width="240"]]
Kilder: https://norsksola.wikispaces.com/Et_utvalg_dikt