Georg+Johannesen

Georg Johannesen(1931–2005) er en kjent norsk forfatter og litteraturforsker, og er i tillegg Norges første professor i retorikk. Forfatterskapet hans omfatter både skjønnlitteratur og saktekster ved utallige bøker, artikler og essays. Han har blitt kjent for sine sterke og skarpe meninger om samfunnet, noe som er svært synlig i alt han skriver. Spesielt var han opptatt av språkets evne til å skyggelegge politiske agenda. Johannesen skrev i tillegg flere gjendiktninger og et skuespill, men vil i litteraturhistorien bli husket for sin poesi.

== ==

Bakgrunn
Georg Johannesen ble født i Bergen 22. januar 1931. I 1949, altså som 18 åring, tok han examen artium ved Bergen katedralskole. Deretter studerte han historie, engelsk og norsk på universitetet i Oslo. Her tok han også magistergraden sin i litteraturhistorie 1960, med avhandlingen Vårmotivet hos Olaf Bull. I årene som fulgte til 1969, jobbet han som hjelpelærer, frilans forfatter og skribent. I 1969 jobbet han som hjelpelærer på universitet i Bergen, der han senere ble han universitetslektor, førsteamanuensis og til slutt i 1996, professor II i retorikk. Georg Johannesen var statsstipendiat fra han var 55 år, som vil si han fikk stønad fra kulturdepartementet for forfatterskapet sitt. Han døde på juleaften i 2005 mens han var på ferie i Egypt.

Johannesen var kommunist og var over en periode Sosialistisk folkepartis representant i Oslo Bystyre. Han var imot flere av de andre sosialistiske partiene i Norge under den kalde krigen, og spesielt var kritikken rettet mot AKP (m-l), som han hevdet var et høyreekstremt parti. Denne politiske orientering gjenspeiles i nesten all hans diktning. Særlig var han kritisk til USA som ny "koloni herre" og Norges påståtte avhengighet og vennlighet mot landet.

= = = = = = =**Forfatterskap**=

Georg Johannesen debuterte som forfatter i 1957 med romanen //Høst i Mars//. Verket handler om et veldig ungt par som får kjærligheten ødelagt av samfunnets normer og regler. Her blir temaer som politisk terrorisme satt opp mot undertrykkende foreldremakt i den borgerlige fasadens tjeneste. Debutromanen ga et hint om hva Johannessen mente om språkets makt, som han senere ville fordype seg i gjennom essay, artikler og dikt. De ti neste årene fulgte han opp med tre diktsamlinger; Dikt 1959, Ars Moriendi, eller de syv dødsmåter i 1965 og Nye dikt i 1966. Og fra 1978–80 ga han ut tre bibelpastisjer, Tredje Kongebok, Johannes' bok og Simons bok. Her bruker han lignelser til å anskueliggjøre "sannheten" om det Norske samfunnet, slik han opplever den. I 1999 utgav han, til stor fornøyelse, Ars Viviendi. Det lyriske verket er bygget opp på samme måte som Ars Moriendi: med 7 ganger 7 ukedikt knyttet opp mot overskrifter som “Tro”, “Håp”, “Kjærlighet”, “Mot”, “Måtehold”, “Rettferd” og “Klokskap”.

Hans mest kjente verk er //Om den norske tenkemåten//, en essaysamling utgitt i 1975, men som rommer tekster helt tilbake fra 1954. I 2008 vant den prisen for "Norges viktigste sakprosabok for etterkrigstiden" i dagbladet, selv om selve verket ikke har vært en bestselger. Boken tar for seg en rekke hendelser der Georg Johannesen kommenterer og kritiserer hvordan Norge som et samfunn tenker. Han har også gjort et stort utvalg av gjendiktninger; et bind av den kinesiske lyrikeren Tu Fu, og mange verk av Bertolt Brecht. Skuespillet han skrev, Kassandra, er også tydelig Brecht inspirert. Det handler om Kassandra som er dommer mellom Gud og Satan om verdens herredømme. Stykket vakte stor oppsikt og Johannessen ble anmeldt for blasfemi.

=**Georg Johannesen i litteraturhistorien**=

Det er svært utfordrende å plassere Georg Johannesen i litteraturhistorien. Etter at Norge ble okkupert av Tyskland i 1940-1945, var litteraturen i stor grad preget av krigserfaringer, og plukker også opp den nyrealistiske tråden der den slapp, før okkupasjonen av Norge. I enkelte verk har Johannesen skrevet om krigen, tro mot realistisk stil, og kan dermed regnes som en forfatter av etterkrigslitteraturen. Kjennetegn for denne perioden var en diktning svært virkelighetsnær og samfunnsaktuell. Da den kalde krigen imidlertid blir et faktum utover 1950-tallet får symbolismen en oppblomstring der diktningen igjen blir modernistisk; For å kunne forholde seg til en verden som raste sammen, full av angst og kaos, utviklet det seg en ny retning: Seinsymbolismen/Etterkrigssymbolismen. Kjennetegnene ved denne modernistiske retningen var et tungt symbolspråk og mange brudd i rytme og form. Johannesen tar tidlig avstand fra denne retningen, ved //Dikt 1959//. Her tok han i bruk et mye enklere og direkte språk, med fast struktur. Han skar rett gjennom symbolbruken. Georg Johannesen var kritisk til språkets tilslørende evne. Å avsløre språket var et av hans viktigste prospekter, og han var dermed veldig direkte i formuleringer og motstander av tung symbolbruk. Dette er grunntanken i nyenkelheten, en reaksjon på seinsymbolismen. Johannesen skriver allikevel svært nøkternt og rasjonelt, og vil sette problemer under debatt, slik realister gjerne gjorde på slutten av 1800-tallet. Sammen med sine klassebevisste holdning og politisk orientering i diktningen, kan man i hovedsak plassere Georg Johannesen under retningen sosialrealismen. Denne retningen utviklet seg utover 60- og 70-tallet, der flere forfattere tok venstreradikale standpunkt og bragte realismen tilbake. Litteraturen skulle være folkelige. Den skulle appellere til alle og gjøre folk politiske bevisste, slik at man kunne forandre samfunnet. Klassebevissthet ble viktigere enn psykologiskbevissthet. Videre kjennetegnes Johannesens diktning ved en forkjærlighet til ironi og paradokser, virkemidler som kan peke mot postmodernismen. Noen av verkene hans har også klassisistiske trekk.

= = =Jødisk Partisansang=



//Til minne om oppstanden i// //Warszawas ghetto våren 1943//

//Dette lys er ikke solen, men en brann// //Disse skyer er av røyk og ikke vann// //Denne grunn er bare aske, ikke jord// //Denne sang er bare handling, ikke ord//

//Det vi ligger i er piggtråd, ikke lyng// //Dirigenten roper: skyt, og ikke: syng// //Med gevær og ikke stokk står vi parat// //og i hånden ingen gren, men en granat//

//Det som tordner er kanoner, ikke storm// //Det som lyner er et folk i uniform// //Dette folk er ikke folket, men en rest// //Det er mennesker som dreper, ikke pest//

//Denne sang er bare blod og ikke blekk// //Dette folk er ingen fugl som kan fly vekk// //Denne krig er ingen krig som kan gi fred// //Vi har reist oss og kan se vi er slått ned//

=**Analyse**=

Jødisk Partisansang er hentet fra diktsamlingen Nye Dikt, 1966. Og er det mest kjente diktet Georg Johannesen har skrevet. Fra innledningen forstår vi umiddelbart at diktet handler om den jødiske motstanden i Warszawas ghetto under andre verdenskrig og dette er også et uttrykk for motivet i diktet. Denne ghettoen var den største i Polen og ble etablert av den tyske okkupasjonsmakten. I 1943 fikk mange jøder til å samle våpen, og starte et opprør. Rundt vårtider klarte de å holde ghettoen mot nazistene i en måned. Tragisk nok endte oppstanden med at nazistene sprengte ghettoen kvartal for kvartal og drepte rundt 50 000 mennesker. Diktets komposisjon preges av en fast form. Man kan observere fire strofer, med fire verselinjer hver. Det er i tillegg en konsekvent bruk av enderim; i hver strofe rimer siste ord i 1. verselinje med siste ord i 2. verselinje, mens siste ord i 3. verselinje rimer med siste ord i 4. verselinje. En annen ting som er fast er setningsoppbygningen. Nesten hver verselinje er bygget opp ved en tese og en antitese. Denne måten å bygge opp motsatte begreper, for å framheve dem, er et kjent retorisk grep som Georg Johannesen var ekspert på. I tillegg skaper det en hyppig bruk av motsetningsmarkører, som igjen former en fast rytme gjennom hele diktet.

" Det vi ligger i er piggtråd, ikke lyng  Dirigenten roper: skyt, og ikke: syng   Med gevær og ikke stokk står vi parat   og i hånden ingen gren, men en granat "

(rød: motsetningsmarkører, blå og gul: enderim)

I første strofe får vi en dramatisk miljøskildring av konflikten: "lyset er ikke solen, men brann / skyene er røyk ikke vann...". Andre strofe gir et direkte innblikk i hvordan "sangeren" altså opprøreren opplever situasjonen. Bruken av "vi", første person flertall, gjør at vi kan se rett gjennom øyene på partisanen: "Det __vi__ ligger i". Tredje strofe er en beskrivelse av motstanderen, nazistene og deres angrep på ghettoen. F.eks. "Det som tordner er kanoner, ikke storm". Fjerde og siste strofe er en kommentar til hele konflikten og den håpløse situasjonen for opprørerne. Johannesen var som nevnt motstander av seinsymbolismen, noe dette diktet er et fabelaktig eksempel på. Ikke bare er det fast rytme og form, men det finnes heller ingen symboler eller metaforer. Språket er veldig direkte slik at alle skal kunne forstå betydningen av det han sier. For å kompensere for det lille symbolspråket, tar Georg Johannesen heller i bruk retoriske virkemidler. Kontrast, som nevnt, er en av disse. I og med at motsetningsmarkørene skaper rytme, skaper de også gjentagelse; et annet retorisk virkemiddel. Tittelen avslører derimot det som kanskje er det største kjennetegnet på Johannesens lyrikk: Bruken av Ironi. En partisan betyr: "En som kriger mot en fremmed styrke, i egne landområder". Ironien i "Jødisk partisansang" ligger i at jødene ikke var partisaner. Dette opprøret var et av få, og angrepet var dømt til å feile, slik siste verselinje uttrykker: "Vi har reist oss og kan se vi er slått ned". Ironien setter fingeren på en svært tragisk situasjon. Der jødene var alene og generelt ikke maktet å gjøre motstand.

= = =**Noen tanker om temaet i diktet**=

På bakgrunn av tittelen og den siste verselinjen er noen av temaene i diktet avmakt og tragedie, det å ikke kunne forandre en situasjon uansett om man så må ofre livet. Et annet tema kan være krig og hvordan ting forandrer seg fra det normale til det ekstraordinære under en krigssituasjon. Kontrastene underbygger dette temaet ved å beskrive det dagligdagse fra før krigen og nå i krigen: "I hånden ingen gren, men granat".


 * En vri av Jødisk partisansang:**

media type="youtube" key="5tcpcqcgq_k" width="560" height="315" align="center"

=**Interessante** lenker=

**Intervju med Georg Johannesen**
=**Spennende blogg**=


 * Verk **

**Romaner**
 * 1957 - //Høst i mars//
 * 1978 - //Tredje kongebok//
 * 1978 - //Johannes' bok//
 * 1980 - //Simons bok//
 * 1989 - //Romanen om Mongstad// (under pseudonymet //Guri// //Johns// )

Lyrikk

 * 1959 - //Dikt 59// (dikt)
 * 1961 - //Nye dikt// (dikt)
 * 1965 - //Ars Moriendi// (dikt)
 * 1966 - //Tu fu// (gjendiktning)
 * 1971 - //100 dikt. Berthold Brecht// (gjendiktning)
 * 1995 - //Dikt i samling//
 * 1999 - //Ars vivendi//

Skuespill

 * 1967 - //Kassandra//

Faglitteratur, essays osv.

 * 1975 - //Om den norske tenkemåten//
 * 1975 - //Om varelyrikk og brukslyrikk//
 * 1975 - //Om «Norges litteraturhistorie»//
 * 1981 - //Om den norske skrivemåten//
 * 1987 - //Rhetorica Norvegica//
 * 1992 - //Retorikkens tre ansikter//
 * 1993 - //Draumkvedet//
 * 1994 - //Moralske tekster//
 * 1996 - //Den første sommerfugl: bidrag til Henrik Wergelands resepsjonshistorie//
 * 2000 - //Litteraturens norske nullpunkt//
 * 2003 - //Nytt om Ibsen og andre essays//
 * 2005 - //Eksil - Om Klosterlasse og andre eksempler//
 * 2006 - //Sitater fra 50 års muntlig praksis// (Red. Øyvind Rimbereid og Arnfinn Åslund

= Priser =


 * 1966 - Gyldendals legat
 * 1999 - Cappelenprisen
 * 1999 - Halldis Moren Vesaas-prisen
 * 2000 - Det Norske Akademis Pris til minne om Thorleif Dahl

=Kilder=

//Grip teksten norsk vg3,// Aschehoug 1. utgave/1. opplag 2008, Berit Dahl, Arne Engelstad, Ingelin Engelstad [|http://no.wikipedia.org/wiki/Georg_Johannesen] [|http://www.snl.no/.nbl_biografi/Georg_Johannesen/utdypning] [|http://www.snl.no/Georg_Johannesen] <span style="font-family: Arial,Helvetica,sans-serif;">[|http://www.vg.no/nyheter/meninger/artikkel.php?artid=111656] <span style="font-family: Arial,Helvetica,sans-serif;">[] <span style="font-family: Arial,Helvetica,sans-serif;">@http://www3.vox.no/nettnorsk/litthist/index.html <span style="display: block; height: 1px; left: 0px; overflow: hidden; position: absolute; top: 2056px; width: 1px;"> Ikke lyng