nyttårstale

Gi en retorisk analyse av Statsministerens nyttårstale
Talen ligger [|her som film] og [|her som tekst.] Bruk relevant teori, husk å oppgi kilder. Dere vil kunne ha nytte av NDLA sine sider [|om argumentasjon].

**Nyttårstalen 2009** Talen er av Jens Stoltenberg, og er årets nyttårstale. Den ble sendt 1.januar på NRK og TV2. Temaene hans er året som gikk, årets nyttårsforesetter og hvilke utfordringer vi kan vente oss. Han prater og en del om hva Norge skal bruke ressurser på i løpet av 2009. Stoltenberg innleder ved å prate om hva han og Norge tror skal skje i det nye året. Her blir det nevnt hvordan forrige år gikk, hvilke mål vi nådde eller ikke nådde helt. Han forteller vi må ha håp, og går fra der videre til krigen som foregår i Midtøsten. Her forteller han kort at dette er en grusom situasjon som Norge gjerne vil hjelpe til og gjøre bedre. Derfor skal hjelpen til Midtøsten trappes opp.

Videre beveger han seg fort over til **den internasjonale finanskrisen** som brer seg, og hva det vil gjøre for Norge. Arbeidsløsheten vil øke, og det er noe vi må være beredt på i Norge. Men det er viktig at arbeidsløsheten går ned minst mulig, og Stoltenberg håper vi ikke glemmer dem som sliter i Norge, og kan trenge hjelp. Kommuner skal i det nye året få mer penger til å bygge og forbedre sine sykehus, skoler, barnehager, fritidsaktiviteter og lignende. Dette blir sett på som en viktig sak og ligger høyt prioritert. Stoltenberg forteller også at byggingen allerede er i gang, mulig for å spre litt glede og motivasjon til folket.

Klimaet skal ikke få lide på grunn av den økonomiske krisen vi står fremfor, mener Stoltenberg. Han forteller videre at det fortsatt vil bli lagt inn store midler mot bekjempelsen av store utslipp. Det er viktig at vi i Norge får både en økonomisk vekst og ett grønt og sunt klima.
 * Helsepolitikk** for den yngre generasjonen er det neste Stoltenberg tar opp. Vaksinasjon og bekjempelse av barnedødelighet er viktig for det nye året, og skal jobbes mye med. Det er også viktig og vedlikeholde helsetilbudene og velferdspolitikk.

Stoltenberg runder av med og si vi må fortsette og **bekjempe nød og fattigdom**, og begynner og takke. Han takker soldater som er utenfor Norges grenser, og de som har gitt livet sitt for Norge. Han takker alle frivillige som har jobbet for menneskeheten, og han takker kongefamilien for deres arbeid igjennom sist år. Til sist gjentar han at vi må beholde håpet og fremtidstroen vår, spesielt når dette er noe av det viktigste vi har. Når det kommer til måten Stoltenberg velger og argumentere gjør han det ganske kort med standpunkt. Han bruker for det meste kun dette gjennom all argumentasjon. Ett eksempel på dette er: //**”**// **//Slutt på okkupasjonen. Sluttfør forhandlinger om en varig fred. Gi både palestinere og israelere den tryggheten de fortjener.//** //**Våpenbruken må stoppe. Nødhjelpen må komme fram. Sivilbefolkningen har lidd nok.”**//

Stoltenberg er flink til å appellere til både det følelsemessige og til fornuften til det norske folket. Han tar opp temaer om økonomi, klima og krisene. Han fokuserer da på fornuften til folket, og om hvordan dette kan ordnes eller forbedres. Til følelsene fokuserer han på fattigdom, nød, arbeidsledighet og krig.

Språktonen til Stoltenberg er veldig monoton og ensidig. Dette fungerer ikke appellerende. Virker veldig opplest og følelseløst når det blir spilt inn. Han beveger halve kroppen for omtrent hvert avsnitt, ellers sitter Stoltenberg for det mest ”rett opp og ned”. Dette virkemidlet fungerte egentlig ganske dårlig. Talen i seg selv var ikke særlig overbevisende. Ved bruk av litt kroppsspråk og forskjellig tonefall kunne talen blitt mye bedre. 
 * Kilder: **
 * PDF Retorikk og argumentasjon av Leif Harboe **
 * [] **

